ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 759/10575/23                                                                      Суддя (судді) першої інстанції: Петренко Н.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2023 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача Кузьменка В.В.,
                                     суддів: Василенка Я.М., Ганечко О.М.,
                                        
розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Ковальського Вадима про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Ковальського Вадима, в якому просив: 
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 230051 від 29.01.2023 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду відмовлено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Могилів-Подільського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції Ковальського Вадима про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишено без розгляду.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що ухвалена з порушенням норм матеріального і процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводи апелянта обґрунтовані зокрема тим, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи та порушено положення процесуального законодавства при залишенні позову без розгляду, що порушує права та законні інтереси апелянта та є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, адже позивачем пропущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом з поважних причин.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення питання, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів, з урахуванням положень п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без участі сторін.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ч. 1 ст. 320  КАС України  підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Як вбачається з матеріалів справи, 08.06.2023 представник позивача звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 230051 від 29.01.2023 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення. Позивачем також подано клопотання про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 230051 від 29.01.2023 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 про існування постанови дізнався лише 26.05.2023, тобто після ознайомлення його представника з матеріалами виконавчого провадження № 71624116, а тому останнім днем для оскарження постанови є 05.06.2023.
Оцінюючи правомірність висновків суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до норм ч. ч. 1-2 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно з ч. 1 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Згідно з приписами ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
З наведених норм вбачається, що за загальним правилом, перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення. Водночас, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Вирішуючи питання дотримання позивачем строку звернення до суду, суд першої інстанції вказав, що клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом задоволенню не підлягає, а адміністративний позов у даній справі підлягає залишенню без розгляду, у зв`язку з пропуском установленого законом строку звернення до адміністративного суду. Вказані висновки зроблено судом з огляду на те, що спірна постанова винесена 29.01.2023, а представник позивача вказує, що ознайомився з матеріалами виконавчого провадження 26.05.2023, однак доказів на підтвердження вказаному не надає.
Водночас, колегія суддів дослідивши матеріали справи зазначає, що вони не містять доказів отримання або вручення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 , що свідчить про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи при встановленні підстав для залишення позову без розгляду.
Колегія суддів наголошує на тому, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Поважними причинами визнаються обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року у справі № 340/1019/19).
Оцінюючи доводи апелянта про поважність причин пропуску строку звернення до суду, колегія суддів вказує, що матеріалами справи не підтверджується факт отримання позивачем інформації про існування оскаржуваної постанови раніше, ніж 26.05.2023, що підтверджує наявність поважних причин пропуску строку звернення з позовною заявою.
Враховуючи все викладене вище, колегія суддів приходить до переконання, що оскільки позивачем пропущено процесуальний строк звернення з даним позовом до суду з поважних причин, то висновки суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду є передчасними.
Суд апеляційної інстанції також враховує, що згідно з ч. 1  ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Таким чином, апелянтом вірно вказано, що під час винесення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, що призвело до неправильного вирішення питання та відповідно до пункту 4 частини 1 статті 320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до пунктів 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є    неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог  ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов хибного висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають залишенню без розгляду, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, 

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, інспектора СРПП Могилів-Подільського відділу поліції ГУ НП у Вінницькій області лейтенанта поліції Ковальського Вадима про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.
Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 13 червня 2023 року - скасувати, а справу направити до Святошинського районного суду м. Києва для продовження розгляду.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Суддя-доповідач                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           Я. М. Василенко

                                                                                                    О. М. Ганечко