ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою адвоката Мар?ян І.С. – захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Ковальчука В.Г., на постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 травня 2023 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та призначено стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 (вісімдесят) копійок.
Згідно постанови суду, 25 березня 2023 року о 01 год. 56 хв., ОСОБА_1 знаходячись в м. Чернівці, по вул. Гаврилівська, б. №9-а, керував транспортним засобом марки Volkswagen Transporter, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів). Огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку у лікаря нарколога.
Адвокат Мар?ян І.С., у своїй скарзі в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що дана постанова районного суду винесена в супереч нормам КУпАП та не відповідає фактичним обставинам справи, а тому підлягає скасуванню.
Крім того, судом першої інстанції було проігноровано той факт, що керування з ознаками алкогольного сп`яніння не є правопорушенням, а тому притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП буде неправомірним.

ЄУНСС №727/3167/23 Головуючий у І інстанції: Гавалешко П.С.
Провадження №33/822/430/23 Доповідач: Станковська Г.А. 
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП 

Суд першої інстанції під час розгляду даної справи неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, а тому провадження відносно нього підлягає закриттю, а постанова суду першої інстанції скасуванню.
Матеріали справи поза розумним сумнівом не підтверджують те, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом, що він заперечує.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом у стані сп`яніння. Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння.
Для того, щоб виявити вказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в противному випадку протиправність зупинки, може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення «нетверезого водія».
Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ААД №387340 зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а не в стані алкогольного сп`яніння, як визначено ч.1 ст. 130 КУпАП.
Стверджує, що діяння, яке інкримінується ОСОБА_1 , а саме керування з ознаками алкогольного сп`яніння не є правопорушенням, як і не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки матеріали справи не містять достатніх доказів, а отже жодного правопорушення, яке передбачено диспозицією ч.1 ст. 130 КУпАП, ОСОБА_1 не вчиняв, що не було досліджено судом першої інстанції, а тільки винесено протиправну постанову, без жодного належного обґрунтування.
У зв`язку з чим, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження щодо його підзахисного ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.
Громадянин ОСОБА_1 та в його інтересах адвокат ОСОБА_2 в судове засідання апеляційної інстанції не з`являлися, хоч і були належним чином повідомлені. 
За таких обставин, відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Згідно з положеннями ч.7 ст. 294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги адвоката Мар?ян І.С., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.
Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Згідно п.1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимога цих правил, а також бути взаємно ввічливими, а відповідно до п.2.4 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
Заперечення адвокатом Мар?ян І.С. в апеляційній скарзі та в апеляційному суді вини ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.
Пунктом 2.9.а) ПДР України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Невиконання даної вимоги тягне за собою адміністративну відповідальність за ч.1 ст. 130 КпАП України.
Згідно диспозиції статті 130 КпАП України, відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №387340 від 25.03.2023 року, яким встановлено, що 25 березня 2023 року о 01 год. 56 хв. в м. Чернівці по вул. Горіхівська, 9А, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Transporter д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Зі згоди водія огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку, у лікаря-нарколога в м. Чернівці, вул. Миколаївська, 30А. результат огляду позитивний - 1,61 ‰, що підтверджується висновком лікаря №496. Від керування транспортним засобом водій відсторонений, чим порушив п.2.9а ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП .
З протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 ознайомився та власноручно підписав. Будь яких заперечень, незгоди з порядком його огляду, зауважень чи клопотань не заявив (а.с.1).
Отже, на думку суду, протокол складено у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, оформлено компетентним органом в межах повноважень, наданих особі, яка його склала, чітко викладено суть правопорушення, а тому є належним і 

допустимим доказом у справі.
Пунктом 2.9а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735, а саме глави І п.6., огляд на стан сп`яніння проводиться: 
- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом;
- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). 
Згідно направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння до ЧОНД, огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими в нього ознаками: порушення координації рухів, розшрені зіниці, які не реагують на світло, запах алкоголю з порожнини рота, неприродна блідість (а.с.2).
Висновком лікаря ЧОНД Радуляк О.І. №496 складеного 23 березня 2023 року о 02 год. 04 хв., встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, з результатами якого останній погодився та зазначений висновок особисто підписав, а також цей висновок підписано лікарем та закріплено печаткою (а.с.3).
Апеляційним судом встановлено, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини були зафіксовані на відео з бодікамер працівників поліції – 476057, 476576 (а.с.5).
Дані відеозаписи ретельно було перевірено судом першої інстанції і обґрунтовано покладено в основу прийнятого рішення, як належний та допустимий доказ. 
Отже, зазначені вище документи підтверджують керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, будь-яких зауважень, доповнень чи заперечень, останнім надано не було. Більш того, матеріали справи не містять жодних клопотань про те, що ОСОБА_1 не згідний із результатами проведеного огляду, а неправомірні дії працівників поліції щодо порушення його огляду на стан алкогольного сп`яніння, як про те твердить апелянт, не були предметом окремого оскарження в суді. 
За таких обставин, вважаю, що підстав недовіряти наявним в матеріалах справи доказам та сумніватися в їх правдивості в суду немає. 
Більше того, зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 працівниками поліції є цілком обґрунтованою, оскільки останньому достеменно було відомо й він жодним чином не заперечував того, що їхав у комендантську годину, а отже, доводи сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом і його зупинка була безпідставною, не узгоджуються з доказами наявними в матеріалах адміністративного провадження (зокрема з відеозаписів бодікамер) та не заслуговують на увагу суду.

При цьому, суд звертає увагу, що Указом Президента №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 введено воєнний стан. Воєнний стан – це особливий правовий режим, що передбачає надання відповідним органам державної влади повноважень з тимчасового обмеження конституційних прав громадян. Для цього українське законодавство наділило їх низкою повноважень. Тому правоохоронці можуть, серед іншого, зупиняти транспорт, перевіряти у громадян, у тому числі водіїв, документи, а в разі потреби проводити огляд транспортних засобів, особистих речей та багажу і застосовувати силу, спецзасоби чи вогнепальну зброю. Тобто, працівники поліції, як представники державного органу, наділені правом зупиняти ТЗ та вимагати від водіїв надавати для перевірки документи. 
Таким чином, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, як на це посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт, у суду немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства. Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
У п.52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.
Доказів на спростування висновків місцевого суду в апеляційній скарзі не наведено, матеріалами справи не встановлено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.
За таких обставин, огляд ОСОБА_1 проведено працівниками поліції у відповідності до вимог інструкції, який не суперечить вимогам закону, а тому висновки суду першої інстанції про винуватість останнього у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги сторони захисту їх не спростовують.
В своєму рішенні від 29.06.2007 по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O'HalloranandFrancis v. theUnitedKingdom), заяви №15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Приймаючи до уваги всі докази наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до остаточного висновку, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а доводи апелянта такими, що не ґрунтуються на законі й задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -    

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу адвоката Мар?ян І.С. – залишити без задоволення, а постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31 травня 2023 року відносно ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України - без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернівецького
апеляційного суду Г.А. Станковська