Справа №950/1178/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Чхайло О. В.	
Номер провадження 33/816/614/23 	Суддя-доповідач Філонова Ю. О. 	
Категорія  173 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, який притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 червня 2023 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 119 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. 

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 червня 2023 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн. 00 коп., за те, що 26 квітня 2023 року близько 19 год. 00 хв. перебуваючи на вул. Центральна в с. Московський Бобрик, Сумського району, Сумської області, висловлювався нецензурною лайкою в громадському місці, розмахував руками та погрожував фізичною розправою мешканцям села, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначає, що територія вулиці не є громадським місцем, відповідно в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено точне місце вчинення правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, чим порушено вимоги ст. 256 КУпАП.
Крім того, судом не допитано свідків події, а надані покази свідка ОСОБА_2 не підтверджують вчинення апелянтом дрібного хуліганства.

Розгляд вказаної апеляційної скарги було проведено без участі апелянта – особи яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що узгоджується з ч.6 ст.294 КУпАП, оскільки апелянт є належним чином повідомлений про дату і час розгляду його апеляційної скарги, про що свідчить рекомендоване повідомлення, однак до суду не з`явився, клопотань про відкладення розгляду не направляв, його участь при апеляційному розгляді не є обов`язковою, тому перевіривши матеріали даної справи, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
На думку апеляційного суду, розглянувши вказану справу, суддя суду першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.
Так, диспозицією вказаної статті закону встановлено адміністративну відповідальність за вчинення порушення, такого як, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Факт скоєння ОСОБА_1 вказаного правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, підтверджується дослідженими в судовому засіданні: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 113368 від 26 квітня 2023 року;
-  заявою ОСОБА_3 про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 , відповідно яких 26 квітня 2023 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 висловлював нецензурною лайкою відносно неї;
- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , згідно яких 26 квітня 2023 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_1 перебуваючи поблизу магазину по вул. Центральна в с. Московський Бобрик, висловлювався нецензурною лайкою в бік ОСОБА_3 .

Допитана у судовому засіданні в суді першої інстанції свідок ОСОБА_2 пояснила, що 26 квітня 2023 року перебуваючи в центрі с. Московський Бобрик, чула як ОСОБА_1 у присутності інших мешканців села та працівників поліції висловлювався нецензурною лайкою, розмахував руками.
Вище зазначені докази не містять суттєвих розбіжностей, доповнюють одне одного та відтворюють послідовність та обставини подій 26 квітня 2023 року, близько 19 год. 00 хв. по вул. Центральна в с. Московський Бобрик, Сумського району, їх учасників, та відповідні дії ОСОБА_1 . 
У своїй сукупності підтверджують фактичні обставини справи, а тому правильно покладені судом першої інстанції в основу прийнятого рішення.

За змістом ст.173 КУпАП, об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
З суб`єктивної сторони правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.
За змістом диспозиції ст. 173 КУпАП обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії. Тобто, суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, в прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі.
Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством.
При цьому імперативною складовою наявності в діях особи адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є те, що дії особи повинні порушувати громадський порядок і спокій громадян.
Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є місце його скоєння, а саме - громадське місце. За визначенням закону, це місце, де знаходяться (проводять дозвілля) інші люди, і яке не є об`єктом особистої власності. Такими місцями є парки, театри, парковки, вулиці, магазини, різноманітні установи, тобто місця скупчення громадян.
Нормами КУпАП не визначено однозначно поняття «громадське місце».
Згідно Закону України «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» від 22 вересня 2005 pоку № 2899-IV громадське місце отримало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.
Відповідно до п. 20 «Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення», затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298, до громадських місць належать місця, що використовуються громадянами для спільної роботи, відпочинку, пересування, проведення масових заходів та інших потреб (вулиці, площі, вокзали, аеропорти, магазини, кафе, бари, ресторани, музеї, клуби, пляжі в період їх роботи, а також громадський транспорт під час перебування в ньому громадян, ділянки лісу, поля під час проведення на їх території організованих масових зібрань), приміщення вокзалів, пасажирські (приміські) потяги, літаки, катери, пароплави, перони, платформи, пристані та інші місця під час очікування посадки та висадки пасажирів.
Як встановлено з матеріалів справи, дані дії ОСОБА_1 були вчинені в с. Московський Бобрик на вул. Центральна, тобто посеред вулиці міста, де перебувають цивільні особи, тому апеляційний суд вважає дане місце громадським.
Отже, твердження апелянта, наведені в апеляційній скарзі про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП є безпідставними.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність достатніх доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки судом першої інстанції не були допитані всі свідки, які нібито були очевидцями подій 26 квітня 2023 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, зважаючи на наступне.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.
Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 225 цього Кодексу.
Як вбачається з журналів судового засідання, 25 травня 2023 року, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 заявив клопотання про виклик до суду свідків та працівників поліції. 
Повідомленням у додатку «Viber» свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 були сповіщенні про виклик їх до суду, на 09 год. 30 хв. 15 червня 2023 року. 
У зв`язку з неявкою свідків, судовий розгляд матеріалів про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, було відкладено на 23 червня 2023 року.
Свідок ОСОБА_2 допитана у судовому засіданні, пояснила суду, що того вечора перебувала у центрі с. Московський Бобрик та чула як ОСОБА_1 у присутності інших мешканців села та поліцейських висловлювався нецензурною лайкою, розмахував руками.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції вчинив всі необхідні дії для всебічного, повного та неупередженого розгляду матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, тим самим задовольняючи клопотання ОСОБА_1 про виклик та допита свідків.
При цьому слід наголосити, що жодних обов`язкових вимог про виклик та допит свідків по справі у суді положення КУпАП не передбачають. Виклик свідків є правом, а не обов`язком суду, та здійснюється лише на розсуд суду при необхідності встановлення додаткових обставин справи. 
Досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності та допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ним раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.
Письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винною, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.
Таким чином, враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення законним, обґрунтованим та вмотивованим, підстав для його скасування під час апеляційного перегляду не встановлено, а тому, постанову судді суду першої інстанції слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Лебединського районного суду Сумської області від 23 червня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 119 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Сумського апеляційного суду	Філонова Ю. О.