ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
06 вересня 2023 року           справа №360/21/22 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року (головуючий суддя І інстанції Пляшкова К.О.), складеного в повному обсязі 17 травня 2022 року у м. Сєвєродонецьк Луганської області, у справі № 360/21/22 за позовом Приватного підприємства «Сєвєродонецьке комфорт-авто» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «Сєвєродонецьке комфорт-авто» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18 листопада 2021 року № 222882.
Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року позов задоволено. 
Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки – начальника ВДК за безпекою на транспорті у Луганській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18 листопада 2021 року № 222882.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі № 360/21/22 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що оскільки у водія був відсутній протокол перевірки та адаптації тахографу до транспортного засобу, то відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову та застосовано до відповідача адміністративно-господарський штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 17000,00 грн.
Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.
Апеляційним судом витребувано у Луганського окружного адміністративного суду справу № 360/21/22, однак листом року суд першої інстанції повідомив про неможливість надати справу в паперовому вигляді. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».
Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд»
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне
За даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» (місцезнаходження: 93400, Луганська область, місто Сєвєродонецьк, вулиця Танкістів, будинок 27, код за ЄДРПОУ 36077806) зареєстровано як юридичну особу, керівник Лигін Олександр Юрійович, основний вид економічної діяльності: 49.39 Інший пасажирський наземний транспорт.
Східним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки на підставі щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Донецькій області у період з 25 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, затвердженого начальником управління, та направлення на рейдову перевірку від 25 жовтня 2021 року № 014606, копії яких надані в матеріали справи, 29 жовтня 2021 року о 10 год. 00 хв. на а/д М-14, Одеса-Мелітополь – Новоазовськ, 620 км, проведено рейдову перевірку транспортного засобу Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , що належить ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто», водій ОСОБА_1 , що посвідчує особу водія НОМЕР_3 , видане ВРЕР ДАІ м. Первомайська в Луганській області, за результатами проведення якої складений акт від 29 жовтня 2021 року № 284989.
Як вказано в акті, під час перевірки виявлено порушення статті 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», пункту 6.1 наказу Мінтрансзв`язку від 07.06.2010 № 340 та 3.3 наказу Мінтрансзв`язку від 24.06.2010 № 385 під час надання послуг з регулярних перевезень пасажирів за маршрутом «Бердянськ-Сєвєродонецьк» (рейс № 264), на маршруті понад 50 км перевізник не забезпечив водія оформленим протоколом перевірки та адаптації тахографа, чим порушив вимоги статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», - надання послуг з перевезення пасажирів за відсутності на момент перевірки документів, визначених статтею 39 вказаного Закону. Водій транспортного засобу пояснив, що всі необхідні документи надані в повному обсязі, автобус не обладнаний тахографом, ведеться індивідуальна контрольна книжка водія.
Позивачем в матеріали справи надані копії вказаних в акті рейдової перевірки свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Mercedes-Benz SPRINTER, державний номер НОМЕР_1 ; індивідуальної контрольної книжки водія ОСОБА_1 на жовтень 2021 року. 
Дослідженням копії індивідуальної контрольної книжки водія встановлено, що ОСОБА_1 вів облік свого робочого часу та тривалості перерви між періодами керування за зміну.
Матеріали рейдової перевірки передано на розгляд до Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Луганські області.
Представнику позивача 16 листопада 2021 року під підпис вручено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, виявленого під час рейдової перевірки. 
За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, уповноваженою особою Східного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18 листопада 2021 року № 222882, якою до позивача за надання послуг з перевезення пасажирів за відсутності на момент проведення перевіри документів, визначених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: протоколу перевірки та адаптації тахографа, відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 17000,00 грн.
Не погодившись з прийнятим рішенням, представником позивача листом від 26 листопада 2021 року № 62-ю оскаржено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу від 18 листопада 2021 року № 222882 до Укртрансбезпеки.
Листом від 10 грудня 2021 року № 8232/3.1/15-21, копія якого наявна в матеріалах справи, Укртрансбезпека повідомила ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто» про відсутність підстав для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу та задоволення звернення позивача.
Згідно з копією листа АТ Укрпошта від 12 січня 2022 року № 100004001-48-22 за обліковими даними Укрпошти, відправлення Укртрансбезпеки від 13 грудня 2021 року № 0113515991530, адресоване ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто», отримано представником по довіреності 30 грудня 2021 року. 
Також з наданої позивачем в матеріали справи інформації про комплектацію транспортного засобу Mercedes-Benz, розміщеної на сайті https://carinfo.kiev.ua торгового дилера автобусів Mercedes-Benz за електронною адресою https://carinfo.kiev.ua/cars/vin/mercedes/vin check?su=8itw61plr8o8, належний позивачу транспортний засіб Mercedes-Benz SPRINTER тахографом не обладнаний.
З заяв по суті справи судом встановлено, що сторонами не оспорюються обставини, що належний позивачу транспортний засіб Mercedes-Benz SPRINTER, державний номер НОМЕР_1 , на момент перевірки тахографом не обладнаний, а у водія транспортного засобу в наявності була індивідуальна контрольна книжка водія. Відповідно такі обставини є звільненими від доказування. 
Спірним є питання, чи звільнений позивач від визначеної в абзаці 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» відповідальності, у випадку використання для пасажирських перевезень на маршруті протяжністю понад 50 км автобусу, не обладнаного тахографом, та, відповідно, відсутності протоколу перевірки та адаптації тахографу, за умови ведення водієм такого транспортного засобу індивідуальної контрольної книжки. 
Приймаючи спірне рішення суд першої інстанції виходив з того, що накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу є протиправним.
Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.
 Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №  103, Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
За пунктом 4 цього Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, серед іншого, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському, електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.
У статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
Згідно з статтею 6 указаного Закону державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Порядок № 1567 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень.
Пунктом 4 Порядку № 1567 визначено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Рейдова перевірка здійснюється на підставі щотижневого графіка. Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення (пункти 12, 17 цього Порядку).
Відповідно до пунктів 14, 15 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Під час проведення рейдової перевірки суб`єкта господарювання перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи, 29 жовтня 2021 року уповноваженими особами відповідача проведено рейдову перевірку транспортного засобу, що належать ПП «Сєвєродонецьке комфорт-авто».
За наслідками здійснення рейдової перевірки складено акт додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів автомобільним транспортом.
Положеннями статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для регулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, квитково-касовий лист, схема маршруту, розклад руху, таблиця вартості проїзду (крім міських перевезень), інші документи, передбачені законодавством України.
На підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з пунктом 1.5 Положення № 340 тахограф - контрольний пристрій, який встановлюється на транспортний засіб (далі - ТЗ) для показу та реєстрації інформації про рух ТЗ.
Відповідно до п. 6.1 Положення № 340 автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.
Водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) (пункт 6.3 Положення).
Із системного аналізу наведених положень нормативно-правового акту слідує, що автобуси, що здійснюють пасажирські перевезення на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами, а водій, який керує таким ТЗ, у разі відсутності тахографа повинен вести індивідуальну контрольну книжку водія.
За матеріалами справи автобус Mercedes-Benz, державний номер НОМЕР_1 , не обладнаний тахографом, у зв`язку з чим водієм ведеться індивідуальна контрольна книжка водія, яка на час проведення перевірку була в наявності у водія, про що вказано в акті рейдової перевірки.
Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги, що в пункті 6.1 Положення № 340 законодавець однозначно вказує про обов`язковість встановлення тахографа на транспортних засобах, указаних в цьому пункті, і це виключає можливість ведення обліку робочого часу і часу відпочинку водія у якийсь інший спосіб, з огляду на наступне.
Так, згідно з пунктом 6.2 зазначеного Положення облік робочого часу водіїв здійснюється на основі табеля обліку використання робочого часу. Перевізник, який використовує водіїв за наймом, щомісяця складає графік змінності водіїв, веде відомість обліку робочого часу та відпочинку водія (додаток 2), у якій щодо кожної робочої зміни зазначаються планові та фактичні дані щодо маршруту, початок та кінець робочої зміни.
Відповідно до пункту 6.4 Положення № 340 графік змінності водіїв, відомість обліку робочого часу та відпочинку водіїв зберігають у перевізника.
Отже, в Положенні № 340 законодавець певною мірою розмежував ведення обліку робочого часу і часу відпочинку водіїв за такими критеріями, як протяжність маршруту та вага автомобіля, тому саме в пунктах 6.1, 6.3 цього Положення виокремив автобуси, що здійснюють пасажирські перевезення на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, і вантажних автомобілів з повною масою понад 3,5 тон.
Враховуючи викладене колегія суддів вважає правильними висновок судів першої інстанції про те, що постанова Управління Укртрансбезпеки про накладення на позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700,00 грн. прийняті з порушенням чинного законодавства України, є протиправною, відтак підлягає скасуванню.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.  
Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті – залишити без задоволення.
Рішення  Луганського окружного адміністративного суду від 17 травня 2022 року у справі № 360/21/22 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім  випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 06 вересня 2023 року.

Судді                                                                                                А.В. Гайдар
                                                                                                              Е.Г. Казначеєв          
                                                                                                     І.Д.Компанієць