ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2023 року                                                                                      Справа № 906/702/23 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Коломис В.В. ,  суддя Тимошенко О.М. 

секретар судового засідання Кравчук О.В.

представники сторін в судове засідання 02.08.2023 не з`явилися  

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства "Гермес Агро" на ухвалу Господарського суду Житомирської області, постановлену 02.06.2023 суддею Кудряшовою Ю.В., повну ухвалу  складено  02.06.2023, у справі № 906/702/23 
за позовом Приватного підприємства "Гермес Агро" 
до  Фермерського господарство "Лада 2005"  
про стягнення 4 772 104,50 грн

У провадженні Господарського суду Житомирської області знаходиться справа № 906/702/23 за позовом Приватного підприємства "Гермес Агро" до Фермерського господарства "Лада 2005" про стягнення 4 772 104,50 грн, з яких 2 586 352,48 грн основного боргу, 602 762,61 грн - курсової різниці, 666 074,33 грн пені, 399 644,58 грн 30% річних, 517 270,50 грн - штрафу, а також судових витрат.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 24.05.2023 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 906/702/23 /а.с. 99-100/.
31.05.2023 позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд першої інстанції накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що містяться на банківському рахунку Фермерського господарства "Лада 2005" за реквізитами: НОМЕР_1 , ОУ "Ощадбанк" м Житомир (код ЄДРПОУ 33136926, місцезнаходження: вул. Джозефа Конрада, буд. 1. с. Терехове, Бердичівський р-н, Житомирська обл., 13375) /а.с. 101-105/.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач вказав про існування обставин, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, а саме:
- дії відповідача, який ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором вже рік, свідчать про його недобросовісну поведінку;
- у позивача виникають побоювання, що у відповідача є намір уникнути відповідальності. У разі вчинення таких дій (відчуження нерухомого, рухомого майна) відповідачем під час розгляду справи в суді, це значно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, у тому числі у зв`язку із можливим переходом права власності на об`єкти нерухомого майна чи рухомого майна до іншої особи. Оскільки за відсутності коштів у відповідача, у порядку звернення стягнення на майно боржника можна було б покрити наявну заборгованість;
- з метою недопущення прав позивача та з метою запобігання відчуження нерухомого та рухомого майна відповідача, наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову.
Ухвалою Господарського суду Житомирської області від 02.06.2023 відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства "Гермес Агро" (вх. № 01-44/1812/23 від 31.05.2023) про забезпечення позову у справі № 906/702/23 /а.с. 112-113/.
Позивач Приватне підприємство "Гермес Агро", не погоджуючись з постановленою ухвалою, звернувся до Північно-західного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу Господарського суду Житомирської області від 02.06.2023 у справі № 906/702/23 скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву Приватного підприємства "Гермес Агро" про забезпечення позову задоволити. Вжити заходів до забезпечення позову та накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що містяться на банківському рахунку фермерського господарства "Лада 2005" в межах суми боргу /а.с. 116-119/.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає:
- в оскаржуваній ухвалі зазначено, що позивач просить накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно та грошові кошти, що належать відповідачу, вказавши лише те, що відповідач вже рік ухиляється від виконання зобов`язань і не виключає того, що відповідач відчужуватиме своє майно будь-яким чином;
- на переконання суду, заявник не надав жодних доказів на підтвердження того, що відповідач вчиняє будь-які дії щодо відчуження майна з метою уникнення виконання рішення суду в разі його задоволення, а викладені в заяві про забезпечення позову доводи позивача ґрунтуються лише на його припущеннях;
- у даному випадку в позивача виникло побоювання, що виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим;
- передумовою цього стало злісне невиконання відповідачем зобов`язань з оплати товару за договором поставки № 29/2022 від 14.05.2022, що призвело до значних фінансових збитків позивача;
- в провадженні Господарського суду Житомирської області перебуває справа № 906/704/23 за позовною заявою ПП "Гермес Агро" до ФГ "Лада 2005" про стягнення заборгованості у розмірі 6 966 952,01 грн за невиконання ФГ "Лада 2005" зобов`язань з оплати вартості поставленого товару за договором поставки № 15/2021 від 13.04.2021;
- вищенаведене вказує на систематичність невиконання відповідачем узятих на себе договірних зобов`язань, і як наслідок - утворився значний борг, що суттєво перевищує розмір статутного капіталу ФГ “Лада 2005”;
-  цей факт і є підставою для побоювань позивача, що відповідач може оперативно вивести всі обігові кошти з банківського рахунку та/або відчужити належне йому майно на користь третіх осіб аби унеможливити виконання рішення по справі, у випадку задоволення позову;
- у разі вчинення вищевказаних дій відповідачем під час розгляду справи в суді, це значно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, у тому числі у зв`язку з можливим переходом майна до іншої особи. Як наслідок, до вирішення спору доведеться залучити ще і добросовісного набувача;
- накладення арешту на майно та грошові кошти відповідача в межах суми боргу забезпечить реальне виконання рішення суду та задоволення (за рахунок такого майна) позовних вимог позивача;
- суд першої інстанції міг би задоволити заяву частково шляхом накладення арешту або на грошові кошти, що містяться на банківському рахунку ФГ "Лада 2005", або на рухоме та нерухоме майно, що належить відповідачу;
- отже з метою недопущення порушення прав позивача наявні підстави для вжиття заходів забезпечення позову, що відповідає завданню господарського судочинства, адже невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, не сприятиме ефективному захисту та поновленню оспорюваних прав і інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду;
- за таких обставин, з метою забезпечення можливості виконання майбутнього судового рішення, ефективного захисту прав та інтересів позивача, необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що містяться на банківському рахунку відповідача, зазначеному у договорі поставки № 29/2022 від 14.05.2022 в межах суми боргу.
- судом першої інстанції залишено поза увагою, що у постанові Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22 викладена правова позиція про те, що у випадку подання позову про стягнення коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться в його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.
Враховуючи вищевикладене апелянт вважає, що наявні підстави для скасування оскаржуваної ухвали.
15.06.2023 апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції.
Листом № 906/702/23/3853/23 від 15.06.2023 матеріали оскарження ухвали було витребувано з Господарського суду Житомирської.
30.06.2023 до суду надійшли матеріали оскарження ухвали у справі № 906/702/23.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 у справі № 906/702/23, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Гермес Агро" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 02.06.2023 у справі № 906/702/23, розгляд апеляційної скарги призначено на "02" серпня 2023 р. об 11:00 год /а.с. 133-134/.
На підставі розпорядження від 31.07.2023 № 01-05/510 керівника апарату суду у зв`язку із  перебуванням судді-члена колегії Юрчука М.І. у відпустці з 10.07.2023 по 11.08.2023 включно, проведено повторний автоматизований розподіл судової справи № 906/702/23 між суддями, протокол від 31.07.2023, яким визначено для розгляду справи колегію суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Коломис В.В., Тимошенко О.М. 
Ухвалою суду від 01.08.2023 колегією суддів у складі: Крейбух О.Г. головуючий суддя, Коломис В.В., Тимошенко О.М. прийнято справу № 906/702/23 до свого провадження /а.с. 139/.
02.08.2023 (вх. № 6540/23), до початку судового засідання, від Приватного підприємства "Гермес Агро" надійшло клопотання, в якому просить розгляд справи № 906/702/23 призначеної на 02.08.2023 о 12:00 год., проводити без участі його представника за наявними матеріалами справи, апеляційну скаргу просить задоволити, ухвалу Господарського суду Житомирської області від 02.06.2023 скасувати та вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що містяться на банківському рахунку ФГ "Лада 2005" /а.с. 141/. 
Відповідач явку повноважного представника в судове засідання 02.08.2023 не забезпечив, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Оскільки ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 03.07.2023 явка представників сторін в судове засідання 02.08.2023 обов`язковою не визнавалася, суд здійснює розгляд апеляційної скарги без участі представників позивача та відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Гермес Агро" звернулось до Господарського суду Житомирської області з позовом до Фермерського господарства "Лада 2005" про стягнення 4 772 104,50 грн, з яких 2 586 352,48 грн основного боргу, 602 762,61 грн - курсової різниці, 666 074,33 грн пені, 399 644,58 грн 30% річних, 517 270,50 грн - штрафу, а також судових витрат.
Також Приватним підприємством "Гермес Агро" було подано заяву (вх. № 01-44/1812/23 від 31.05.2023) про забезпечення позову, в якій останній просив суд першої інстанції накласти арешт на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що містяться на банківському рахунку Фермерського господарства "Лада 2005" за реквізитами: НОМЕР_1 , ОУ "Ощадбанк" м Житомир (код ЄДРПОУ 33136926, місцезнаходження: вул. Джозефа Конрада, буд. 1. с. Терехове, Бердичівський р-н, Житомирська обл., 13375).
02.06.2023 Господарський суд Житомирської області ухвалив відмовити у задоволенні заяви Приватного підприємства "Гермес Агро" (вх. № 01-44/1812/23 від 31.05.2023) про забезпечення позову у справі № 906/702/23.
Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.
Згідно з ст. 136 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 137 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 137 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачу і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною відповідачу вчиняти певні дії.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому судових рішень і задоволених вимог позивача.
Водночас забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення балансу між інтересами сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків від заборони відповідачеві здійснювати певні дії.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, оскільки питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті та не вирішується ним під час розгляду клопотання про забезпечення позову.
Варто зауважити, що адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення між правом (інтересом), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків від заборони відповідачу вчиняти певні дії.
При цьому обґрунтування необхідності забезпечення позову покладається саме на позивача та полягає у доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Під час вирішення питання про вжиття заходів щодо забезпечення позову господарським судам слід враховувати, що такими заходами не повинні застосовуватися обмеження, не пов`язані з предметом спору.
Співмірність передбачає співвіднесення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду та наслідків від заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
З урахуванням вимог, передбачених статтями 73, 74, 76 Господарського процесуального кодексу України, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Судом встановлено, що предметом спору у цій справі є стягнення з Фермерського господарство "Лада 2005" на користь позивача 4 772 104,50 грн заборгованості, яка за твердженням останнього утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов`язань за договором поставки № 29/2022 від 14.05.2022.
У заяві про забезпечення позову позивач в якості підстав для забезпечення позову вказує, що дії відповідача, який ухиляється від виконання своїх зобов`язань за договором вже рік, свідчать про його недобросовісну поведінку. Більш того, у позивача виникають побоювання, що у відповідача є намір уникнути відповідальності. У разі вчинення таких дій (відчуження нерухомого, рухомого майна) відповідачем під час розгляду справи в суді, це значно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду, у тому числі у зв`язку із можливим переходом права власності на об`єкти нерухомого майна чи рухомого майна до іншої особи. Оскільки за відсутності коштів у відповідача, у порядку звернення стягнення на майно боржника можна було б покрити наявну заборгованість.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову.
Поряд з цим апеляційний господарський суд зазначає наступне.
Верховний Суд у постанові від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19 вказує, що обранням належного заходу забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу забезпечення позову із вимогами позивача, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову та, як наслідок, ефективний захист або поновлення, порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи.
Тобто звертаючись з відповідною заявою позивач, серед іншого, повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та надати суду докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення і предметом позовної вимоги: взаємопов`язаність заходу забезпечення з обставиною утруднення виконання чи невиконання рішення господарського суду, а саме, що обраний спосіб забезпечення спроможний запобігти відповідним утрудненням: імовірність утруднення виконання рішення або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів саме з урахуванням предмета позову і неможливість виконання позовних вимогу випадку їх задоволення, тощо.
У даному випадку позивачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення Фермерським господарством "Лада 2005" дій, направлених на зменшення грошових коштів та наявного саме у нього майна, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.
Заявником не надано будь-яких належних доказів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних його прав або інтересів, за захистом яких він звернувся.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що сам факт наявності заборгованості, термін прострочення виконання грошових зобов`язань, а також заборгованість за іншими договорами укладеними між позивачем та відповідачем не може бути достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.
Апеляційний господарський суд відхиляє доводи позивача про те, що суд першої інстанції не врахував правову позицію викладену у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.03.2023 у справі № 905/448/22, оскільки у цій справі суд взяв до уваги наявність у відповідача податкового боргу та ведення останнім господарської діяльності на території Донецької області, яка може бути зупинена або взагалі припинена через активні бойові дії за місцезнаходженням відповідача (територія Донецької області), що матиме наслідком суттєве погіршення фінансового стану та платоспроможності відповідача. 
Поряд з цим у справі № 906/702/23 відсутні такі умови, за яких Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі № 905/448/22 дійшов висновку про правомірність вжиття заходів забезпечення позову.
Інші доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, обгрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно з ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. 74 ГПК України).
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ст. 276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст. 269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд            
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Гермес Агро" на ухвалу Господарського суду Житомирської області від 02.06.2023 у справі № 906/702/23 - залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Житомирської області від 02.06.2023 у справі № 906/702/23 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Матеріали оскарження ухвали Господарського суду Житомирської області від 02.06.2023 у справі № 906/702/23 повернути Господарському суду Житомирської області.

Повний текст постанови складений "02" серпня 2023 р.

Головуючий  суддя                                                                      Крейбух О.Г. 

Суддя                                                                                              Коломис В.В.  

Суддя                                                                                              Тимошенко О.М.