ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 405/8997/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2022 року (суддя Іванова Л.А.) в справі № 405/8997/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,
встановиВ:
ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з адміністративного позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі – Укртрансбезпека) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії ВМ № 00003386 від 14 грудня 2021 року за частиною другою статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. 
Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2022 року позов задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00003386 від 14 грудня 2021 року, винесену головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренком М.О., про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2  ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500 грн.; справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2  ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрито.
          В апеляційній  скарзі відповідач просить скасувати рішення з підстав неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
          Вважає неправильним висновок суду першої інстанції стосовно невідповідності постанови вимогам Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512, адже цією інструкцією затверджено лише форму, а не вимоги до змісту постанови, ця форма визначає перелік інформаційних даних, які можуть міститися в постанові в залежності від обставин вчинення правопорушення.
          Оскаржена позивачем постанова відповідає усім критеріям, містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, пунктом 17 Порядку № 1174, Інструкції № 512, зміст постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП. 
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ № 00003386 від 14 грудня 2021 року, яка винесена головним спеціалістом відділу провадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Дмитренком М.О. та підписана кваліфікованим електронним підписом, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2  ст. 132-1 КУпАП  та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.
Постанова мотивована тим, що 19 жовтня 2021 року о 15 год. 55 хв. за адресою Н-23, км. 2+998, Кіровоградська область, зафіксовано транспортний засіб MAN TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених  пунктом 22.5 ПДР  України: загальної маси транспортного засобу на 8% (8,024 тон).
В оскаржуваній постанові також зазначено інформацію про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, а саме: технічний засіб Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10022, (серія, номер свідоцтва про повірку технічного засобу та строк його дії № UA.TR.00135376-21 до 10 вересня 2022 року).
Транспортний засіб марки: МAN, модель TGX 26.440, д.н.з. НОМЕР_1 , тип: cпеціалізований вантажний  спеціалізований контейнеровоз-С, згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , маса без навантаження становить 9700, повна маса  26000, належить ПП «ДІП-ТРАНС».
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 спеціалізований причіп  спеціалізований контейнеровоз марки KRONE, модель AZ, д.н.з. НОМЕР_4 , маса без навантаження 2680, повна маса 18000, належить на праві власності ПП «ДІП-ТРАНС».
Відповідно до договору ДС №К00922Т про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 01 серпня 2020 року та додаткової угоди до нього від 31 липня 2021року №К00922Т/2, укладеним між перевізником ПП «ДІП-ТРАНС» в особі ОСОБА_1 та замовником ТОВ «КернелТрейд», замовник доручає, а перевізник зобов`язується за плату надати послуги з систематичного перевезення вантажів автомобільним транспортном на умовах даного договору. 

Згідно з товарно-транспортною накладною №224 від 18 жовтня 2021 року транспортний засіб MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп д.н.з. НОМЕР_4 , автомобільний перевізник ПП «ДІП-ТРАНС» здійснив перевезення насіння соняшнику вагою брутто 43930 (нетто 27140) тн насипом.
Крім того, у пункті розвантаження проведено контрольне зважування прийнятого вантажу за ТТН №224, ТЗ НОМЕР_1 , НОМЕР_4 , та встановлено, що маса брутто вантажу становить 43850 тн.
Судом першої інстанції вказано, що оскаржувана постанова не в повній мірі відповідає вимогам  Інструкції №512, оскільки не містить марки, моделі, державного номерного знаку причепу, категорії транспортного засобу, типу транспортного засобу, повної маси транспортного засобу, ширини, висоти, довжини, розподілу навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактичної міжосьової відстані, фактичної шинності (кількості коліс) на вісі, тому суд першої інстанції вважав що вказані недоліки ставлять під сумнів твердження відповідача про врахування вказаних критеріїв при встановленні факту перевищення встановлених законодавством вагових норм.
Оскільки оскаржувана постанова містить лише масу перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, однак вказаної інформації оскаржувана постанова не містить, та доказів на підтвердження перевищення встановленої законодавством вагової норми не надано, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем факт порушення позивачем вимог законодавства не є достовірно встановленим, відповідачем не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії ВМ №00003386 від 14 грудня 021 року підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення  закриттю.
          Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд визнає приведений висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорту, зафіксоване в автоматичному режимі, головного спеціаліста відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного контролю на транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Дмитренка М.О. серії ВМ № 00003386 від 14 грудня 201 року на ОСОБА_1  накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8 500,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132№ КУпАП, яке полягає у тому, що 19 жовтня 2021 року об 15 годині 55 хвилин за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська область, зафіксовано транспортний засіб марки MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України: загальної маси транспортного засобу на 8% (8,024 т) (а.с. 10). 
Постанова містить відомості про технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, – Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10022, свідоцтво про повірку технічного засобу та строк дії - № UA.TR.001 35  376-21, до 10 вересня 2022 року.
Постанова не містить фактичних зафіксованих параметрів транспортного засобу.
Судом також встановлено, що 19 жовтня 2021 року ПП «ДІП-Транс», керівником якого є ОСОБА_1 , за договором ДС №К00922Т про надання послуг по перевезенню вантажів автомобільним транспортом від 01 серпня 2020 року та додаткової угоди до нього від 31 липня 2021року №К00922Т/2, укладеним з замовником ТОВ «Кернел Трейд», на підставі товарно-транспортною накладною №224 від 18 жовтня 2021 року за допомогою транспортного засобу MAN, номерний знак НОМЕР_1 , причіп/напівпричіп, номерний знак НОМЕР_4 , здійснювалось перевезення насіння соняшнику вагою брутто 43930 (нетто 27140) т насипом.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 транспортний засіб марки MAN, модель TGX 26/440, тип – спеціалізований вантажний – спеціалізований контейнеровоз С, номерний знак НОМЕР_1 , повна маса – 26  000 т, маса без навантаження – 9  700 т (а.с. 22).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 транспортний засіб марки KRONE модель AZ, тип – спеціалізований причіп – спеціалізований контейнеровоз, номерний знак НОМЕР_4 , повна маса – 18  000 т, маса без навантаження – 2 680 т (а.с. 23).
Відповідачем не надано суду метадані, за якими сформовано спірну постанову, а до відзиві долучено фотознімки транспортного засобу (а.с. 93-97).
На метаданих, наданих позивачем (а.с. 19) наявні два фотознімки, на яких зазначена дата порушення – 19 жовтня 2021 року, дата винесення постанови – 14 грудня 2021 року, тип порушення - перевантаження загальної маси, зафіксовані порушення – загальної маси ТЗ на 8% (8,024 т). 
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначає Закон України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі – Закон № 3353-ХІІ), відповідно до частини першої  статті 29 якого до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.
Частиною другою  статті 29 Закону № 3353-ХІІ встановлено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, і за плату, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Частиною четвертою статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт»  від 05 квітня 2001 року №   2344-III (далі – Закон № 2344-ІІІ) встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
У розумінні Закону № 2344-ІІІ великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження; великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.
Відповідно до пункту 22.1  Правил дорожнього руху, затверджених  постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі – Правила дорожнього руху) маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.
Відповідно до статті   33 Закону України  «Про автомобільні дороги»  від 08 вересня 2005 року № 2862-IV  рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно  з підпунктами б) – в) пункту 22.5  Правил дорожнього руху в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: 
б) фактичної маси: вантажні автомобілі: двовісний автомобіль - 18 т (для доріг державного значення) та 14 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль - 25 т (26 т - для трьохвісних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9.5 тони) (для доріг державного значення) та 21 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль - 32 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); чотирьохвісний автомобіль з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами – 38 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); комбіновані транспортні засоби: двовісний автомобіль (тягач) з двовісним напівпричепом – 36 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом – 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом – 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); двовісний автомобіль (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, – 42 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра, - 44 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); автопоїзди: двовісний або трьохвісний автомобіль з двовісним або трьохвісним причепом – 40 т (для доріг державного значення) та 24 т (для доріг місцевого значення); 
в) навантаження на вісь: на одинарну вісь - 11,5 т для доріг державного значення;  на здвоєні осі, якщо відстань між осями:  менш як 1 метр – 11,5 для доріг державного значення; від 1 до 1,3 метра – 16 т для доріг державного значення; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах – 18 т для доріг державного значення;  від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни, – 19 т для доріг державного значення; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни, – 23 т для доріг державного значення, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів – 20 т для доріг державного значення. 
Частиною другою статті 132№ КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.
Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі затверджено постановою Кабінету Міністрів України №1174 від 27 грудня 2019 року (далі – Порядок № 1174).
Пунктом 7 Порядку № 1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.
За змістом пункту 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати:
вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу;
вимірювання загальної маси транспортного засобу;
визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій;
вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу;
визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу;
вимірювання габаритів транспортного засобу;
фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу);
фіксацію фронтального зображення транспортного засобу;
фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей);
первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-телекомунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування;
автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-телекомунікаційної системи.
Пунктом 15 Порядку № 1174 передбачено, що метадані повинні містити дані про:
засоби вимірювальної техніки - назва засобу вимірювальної техніки та його умовне позначення, серійний номер, найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, документи про відповідність та/або результати повірки (дата повірки, строк дії повірки);
місце фіксації (кілометр + метр, географічні координати);
найменування автомобільної дороги загального користування, вулиць і доріг міст та інших населених пунктів;
дату і час фіксації здійснення вимірювання, смугу руху, напрямок руху, максимальне дозволене навантаження на вісь, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), категорію транспортного засобу, тип транспортного засобу згідно з пунктом Г.2 додатка Г ДСТУ 8824:2019 “Автомобільні дороги. Визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку”, повну масу транспортного засобу, ширину, висоту, довжину, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей, фактичну міжосьову відстань, фактичну шинність (кількість коліс) на вісі);
фотографії транспортного засобу - фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака;
відеозапис руху транспортного засобу через автоматичний пункт (за наявності).
Відповідно до пункту 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.
Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
Інструкція з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі затверджена наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року № 512, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2021 року за № 1286/36908 (далі – Інструкція № 512)
Пунктом 8 розділу ІІ Інструкції № 512 передбачено, що винесені постанови, що набрали законної сили, разом з метаданими передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
Відповідно до Додатка 1 до Інструкції № 512 в частині «Установив (ла)» постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, має міститися, в тому числі, наступна інформація: (марка, модель, державний номерний знак транспортного засобу, причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу), категорія транспортного засобу, тип транспортного засобу, повна маса транспортного засобу, ширина, висота, довжина, розподіл навантаження за вісями транспортного засобу (номер вісі, фактичне навантаження на вісь, сумарне фактичне навантаження на осі, сукупність осей), фактична міжосьова відстань, фактична шинність (кількість коліс) на вісі, виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги), а також: (суть адміністративного правопорушення, опис обставин, установлених під час розгляду справи, а також допустимі габаритно-вагові параметри транспортних засобів для проїзду на даній ділянці автомобільної дороги).
Інформаційні файли з винесеними постановами передаються до Реєстру адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.
Відповідно до статті 229 КУпАП посадові особи Державної служби України з безпеки на транспорті розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами 2, 3 статті 132-1 КУпАП.
Згідно зі статтею 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованих за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, іншими документами.
Частиною першою статті 279-5 КУпАП передбачено, що в разі якщо адміністративні правопорушення у сфері  безпеки  на автомобільному  транспорті, передбачені частиною 2  статті 122-2, частинами 2, 3 статті 132-1  цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених  статтею 132-2  цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності за даними єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців встановлюють відповідальну особу, зазначену в частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника.
Виходячи зі змісту постанови серії ВМ № 00003386 від 14 грудня 2021 року,  комплексом технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі  Q-FREE HI TRAC TMU4 WIM, 10022 за адресою Н-23, км 2+998, Кіровоградська область в автоматичному режимі сформовані фотоматеріали руху транспортного засобу через автоматичний пункт, а саме 19 жовтня 2021 року о 15 годині 55 хв. здійснено вимірювання загальної маси транспортного засобу марки MAN TGX 26.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , зазначено про перевищення загальної маси транспортного засобу на 8% (8,024 т).
Разом з тим, ані постанова, ані інші подані відповідачем докази на підтвердження правомірності постанови, не містять відомостей про категорію транспортного засобу,  типу, повної маси, ширини, висоти, довжини, наявності причепу та його характеристик, даних про розподіл навантаження за осі, тобто відомостей, на підставі яких встановлено перевищення маси, а постанова містить лише посилання на перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху: перевищення загальної маси транспортного засобу на 8% (8,024 т). 
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
В цьому випадку відповідачем в порушення зазначеної процесуальної норми не подано суду документи та матеріали на підтвердження перевищення нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 8% (8,024 т).
Відповідачем до матеріалів справи взагалі не надано метаданих, на підставі яких сформовано оскаржену в цій справі постанову, а метадані, надані позивачем, також не містять усіх необхідних параметрів, які б дозволяли дійти висновки про порушення позивачем пункту 22.5 Правил дорожнього руху.
Відтак, оскаржена позивачем постанова у справі про адміністративне правопорушення не містить необхідних складових, зокрема, обставин правопорушення, необхідних  в достатній мірі для його кваліфікації, зокрема, повної маси транспортного засобу,  причепу, а містить лише показник перевищення вагової норми та її відсоток, тобто величину, що підлягає обчисленню шляхом порівняння граничної допустимої фактичної маси типу транспортного засобу з інформацією про фактичну масу транспортного засобу в момент зважування, тому суд визнає недоведеним вчинення ОСОБА_1 як відповідальною особою адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132№ КУпАП.
Доводи апелянта зводяться до того, що постанова відповідає усі критеріям, містить всю необхідну інформацію, передбачену КУпАП, пунктом 17 Порядку № 1174, Інструкції № 512, зміст постанови відображає ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 132-1 КУпАП, та спростовані приведеними вище висновками суду.
Підсумовуючи викладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції про протиправність постанови.
Суд звертає увагу, що судом першої інстанції допущені порушення норм процесуального права в частині не дотримання строку розгляду цієї категорії справ, встановленого частиною першою статті 286 КАС України, а також проголошення за результатами розгляду справи скороченого рішення, а не повного тексту, всупереч частині першій статті 271 КАС України, проте ці обставини не є підставою для скасування рішення.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Оскільки предметом позову в цій справі є  рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з  частиною третьою статті 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку. 
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,  242, 243, 268-272,  286,  308, 311, 315,  316,  321,  322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2022 року в справі № 405/8997/21  залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 серпня 2022 року в справі № 405/8997/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення 10 серпня 2023 року та відповідно до частини третьої статті 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 10 серпня 2023 року.
   
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.М. Іванов 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко