ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року	Львів	Справа № 460/5272/23 пров. № А/857/10499/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:                                        Затолочного В.С.,
суддів:                                                  Гудима Л.Я., Довгополова О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 460/5272/23 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу (рішення суду першої інстанції прийнято суддею Недашківська К.М. в м. Рівне Рівненської області 08.05.2023 в порядку письмового провадження), -
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Рівненській області (далі – позивач, податковий орган) звернулося до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 (далі – також відповідач), в якому просить стягнути з відповідача податковий борг в розмірі 4468 грн. 18 коп.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 до бюджету суму податкового боргу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 2799 грн. 67 коп.
У задоволенні решти позивних вимог відмовлено. 
Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржив позивач, який покликаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційних вимог, покликається на те, що згідно з даними ДРФО місце реєстрації ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 . Саме за цією адресою були надіслані податкові повідомлення-рішення в стягненні за якими податкового боргу протиправно відмовлено судом першої інстанції.
Відповідач не скористався правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відповідно до частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) відсутність відзиву не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Справа розглядається в порядку письмового провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції вірно встановлено, що зі змісту інтегрованої картки платника податків – ОСОБА_1 вбачається, що за останнім  обліковується податковий борг, який виник внаслідок несплати сум податкових/грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на підставі податкових повідомлень-рішень (далі – ППР):
від 24.06.2017 №236946-13 – 170,54 грн.,
від 24.06.2017 №236945-13 – 98,71 грн.,
від 24.06.2017 №236944-13 – 106,26 грн.,
від 14.03.2018 №0065831/5002-1716 – 171,92 грн.,
від 14.03.2018 №0065832/5002-1716 – 185,06 грн.,
від 14.03.2018 №0065833/5002-1716 – 297,01 грн.,
від 02.05.2019 №0210026-5013-1716 – 287,08 грн.,
від 02.05.2019 №0210027-5013-1716 – 266,70 грн.,
від 02.05.2019 №0210028-5013-1716 – 460,74 грн.,
від 17.04.2020 №0046555-5005-1716 – 398,93 грн.,
від 17.04.2020 №0046554-5005-1716 – 321,78 грн.,
від 17.04.2020 №0046556-5005-1716 – 516,43 грн.,
від 15.03.2021 №0129863-2405-1716 – 584,50 грн.,
від 15.03.2021 №0129862-2405-1716 – 338,33 грн.,
від 15.03.2021 №0129861-2405-1716 – 364,19 грн.
Відтак, несплата відповідачем податкового боргу стала підставою для звернення ГУ ДПС у Рівненській області з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з відповідача у примусовому порядку.
Оцінюючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, апеляційний суд виходить з наступного.
Статтею 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначені зобов`язання платників податків, одним з яких є сплата податків та зборів в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Виконання податкового обов`язку є сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. (пункт 38.1 статті 38 ПК України).
В підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що сума узгодженого грошового зобов`язання (з врахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання визнається податковим боргом.
Із змісту підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України вбачається, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Підпунктом 266.2.1 пункту 266.2, підпунктом 266.3.1 пункту 266.3 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.
Згідно підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
Підпунктом 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України встановлено, що податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно підпункту 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
В підпункті «а» підпункту 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 ПК України зазначено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Пунктом 54.5 статті 54 ПК України передбачено, що сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до пункту 58.3. статті 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному  статтею 42  цього Кодексу.
Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному  пунктом 42.4  статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.
До позовної заяви позивач надав інформацію – облікові дані платника податків – адреса: АДРЕСА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 . 
Згідно отриманих судом першої інстанції даних від ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Реєстрація за такою адресою з 01.09.2015.
Покликання податкового органу на те, що згідно з даними з ДРФО місце проживання ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки, як вбачається з відповіді ВОМІРМП УДМС України в Рівненській області від 06.03.2023 № 5688/1446, з 01.09.2015 по 06.03.2023 місцем проживання відповідача згідно паспорта громадянина України є: АДРЕСА_2 .
Таким чином, суд першої інстанції правильно зазначив, що частина вимог позивача не підлягає задоволенню, тому що ним не надано суду доказів направлення податкових повідомлень-рішень на адресу відповідача.
Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Крім того, колегія суддів зазначає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, крім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що рішення суду першої інстанції є законним та скасуванню не підлягає.
Згідно частини першої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права.
Відповідно до частин першої - четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищезазначене, вказаним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Підсумовуючи, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. Наведені висновки суду є вичерпні, а доводи апелянта - безпідставні.
Апеляційний суд переглянув оскаржуване судове рішення і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Відповідно до пункту 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 242, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 370 КАС України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року  у справі № 460/5272/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	В. С. Затолочний 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	О. М. Довгополов