Справа № 344/6245/14-ц 
Провадження № 22-ц/4808/1041/23 
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М. 
Суддя-доповідач Луганська 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2023 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Луганської В.М.
суддів – Мальцевої Є. Є., Фединяка В.Д.
за участю секретаря – Кузів А.В.
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 
відповідач – ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,
на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2023 року, постановлену у складі судді Антоняк Т.М.,
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про реальний розподіл будинку,усунення перешкод в користування власністю,

в с т а н о в и в:
У травні 2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просили зобов`язати ОСОБА_1 припинити дії, які порушують їх право власності та користування їхнім майном, шляхом повернення до попередніх характеристик кватири АДРЕСА_1 , за технічним паспортом на цю квартиру.

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про реальний розподіл будинку, усунення перешкод у користуванні власністю, посилаючись на те, що він є власником квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , а відповідачі не дотримуються правил добросусідства, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просив суд зобов`язати останніх не чинити йому перешкоди в користуванні приміщеннями в будинку по АДРЕСА_4 , а також провести між сторонами реальний розподіл будинковолодіння, виділивши йому як власнику квартири АДРЕСА_2 , що становить 42/100 ідеальних частин житлового будинку приміщення першого поверху із влаштуванням окремого входу до житлового будинку, а саме: перший поверх - тамбур літ. «І» площею 1,70 кв. м; коридор літ. «II» площею 4,75 кв. м (по 1/2 із спільного користування для квартир АДРЕСА_2 і 3); погріб літ. «III» площею 4,40 кв. м (по 1/2 із спільного користування для квартир АДРЕСА_2 і 3); коридор літ. 1-1 площею 2,80 кв. м; кухня літ. 1-2 площею 9,30 кв. м; житлова кімната літ. 1-3 площею 12,80 кв. м; житлова кімната літ. 1-4 площею 22,20 кв. м. Загальна площа користування приміщень першого поверху квартири АДРЕСА_2 становить 57,95 кв. м. Як власнику квартири АДРЕСА_3 , що становить 29/100 ідеальних частин житлового будинку приміщення 2-ого мансардно-горищного поверху, із влаштуванням окремого входу до житлового будинку, а саме: перший поверх - коридор літ. «II» площею 4,75 кв. м; (по 1/2 із спільного користування для квартир АДРЕСА_2 і 3); погріб літ. «III» площею 4,40 кв. м; (по 1/2 із спільного користування для квартир АДРЕСА_2 і 3) другий поверх: балкон літ. «VI» площею 0,60 кв. м; коридор літ. 3-1 площею 8,80 кв. м; житлова кімната літ. 3-2 площею 10,25 кв. м; житлова кімната літ. З-З площею 11,80 кв. м. Загальна площа користування приміщень першого та другого поверхів квартири АДРЕСА_3 , становить 40,60 кв. м. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як власникам квартири АДРЕСА_5 відповідно виділити частину житлового будинку, що становить 29/100 ідеальних частин житлового будинку, із влаштуванням окремого входу до житлового будинку, а саме: перший поверх - веранда літ. «III» площею 4,60 кв. м; кухня літ. 2-1 площею 13,30 кв. м; житлова кімната літ. 2-2 площею 22,30 кв. м. Загальна площа користування приміщень 1-ого поверху квартири АДРЕСА_5 , становить 40,20 кв. м. Провести між сторонами поділ горища житлового будинку по АДРЕСА_4 відповідно до варіанту судової будівельно-технічної експертизи виділивши йому: як власнику квартири АДРЕСА_2 горище площею 30,52 кв. м над своєю квартирою, при її 42/100 ідеальних частин; як власнику квартири АДРЕСА_3 горище площею 43,40 кв. м. над своєю квартирою, при її 29/100 ідеальних частин. Відповідачам, як власникам квартири АДРЕСА_5 виділити горище площею 36,50 кв. м при її 29/100 ідеальних частин. Зобов`язати сторін провести перебудовчі ремонтно-будівельні роботи, як власників квартир в будинку в зв`язку з його реальним розподілом, що визначені експертом у висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 вересня 2014 року вищевказані позови об`єднано в одне провадження.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 08 жовтня 2015 року позовну заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі поданої ними заяви залишено без розгляду.

Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2015 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Проведено реальний розподіл житлового будинку по АДРЕСА_4 , а саме: - виділено власнику квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , що становить 42/100 ідеальних частин будинковолодіння: перший поверх - тамбур літ. «І» площею 1,70 кв. м; коридор літ. «II» площею 4,75 кв. м (по 1/2 із спільного користування для квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 ); погріб літ. «III» площею 4,40 кв. м (по 1/2 із спільного користування для квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 ); коридор літ. 1-1 площею 2,80 кв. м; кухня літ. 1-2 площею 9,30 кв. м; житлова кімната літ. 1-3 площею 12,80 кв. м; житлова кімната літ. 1-4 площею 22,20 кв. м. Загальна площа користування приміщенням першого поверху квартири АДРЕСА_2 становить 57,95 кв. м.; - виділено власнику квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 , що становить 29/100 ідеальних частин житлового будинку: перший поверх - коридор літ. «II» площею 4,75 кв. м; (по 1/2 із спільного користування для квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 ); погріб літ. «III» площею 4,40 кв. м; (по 1/2 із спільного користування для квартир АДРЕСА_2 і АДРЕСА_3 ) другий поверх: балкон літ.«VI» площею 0,60 кв. м; коридор літ. 3-1 площею 8,80 кв. м; житлова кімната літ.3-2 площею 10,25 кв. м; житлова кімната літ. З-З площею 11,80 кв. м. Загальна площа користування приміщенням першого та другого поверхів квартири АДРЕСА_3 , становить 40,60 кв. м.; - виділено власнику квартири АДРЕСА_5 ОСОБА_2 , що становить 29/100 ідеальних частин житлового будинку: перший поверх – веранда літ. «III» площею 4,60 кв. м; кухня літ. 2-1 площею 13,30 кв. м; житлова кімната літ. 2-2 площею 22,30 кв. м. Загальна площа користування приміщенням першого поверху квартири АДРЕСА_5 , становить 40,20 кв. м.
Проведено між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 поділ горища житлового будинку по АДРЕСА_4 :
- виділено ОСОБА_1 як власнику квартири АДРЕСА_2 : горище площею 30,52 кв. м над своєю квартирою, при її 42/100 ідеальних частин до будинку; як власнику квартири АДРЕСА_3 : горище площею 43,40 кв. м над своєю квартирою, при її 29/100 ідеальних частин до будинку;
- виділено ОСОБА_2 як власнику квартири АДРЕСА_5 горище площею 36,50 кв. м, при її 29/100 ідеальних частин до будинку.
Вирішено питання щодо судових витрат.
Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2015 року змінено в частині розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 2 219 грн 66 коп. У решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року, у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , про реальний розподіл будинку, скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 про реальний розподіл будинку залишено без розгляду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування норм процесуального права, просить скасувати ухвалу про залишення позову без розгляду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постановляючи ухвалу від 04 травня 2023 року про залишення справи без розгляду, суд першої інстанції не взяв до уваги, що справа надійшла з ВССУ на новий розгляд. Залишення позову без розгляду може бути застосоване при первісному розгляді справи, коли суд не отримав достатньо інформації, не вислухав сторін, що перешкоджало би прийняттю об`єктивного рішення. Новий розгляд справи передбачає усунення недоліків і помилок, допущених судами при первісному розгляді справи, з урахуванням висновків і вказівок касаційної інстанції.
Скаржник зазначив, що залишення справи без розгляду направлене на ліквідацію судової справи в цілому, що є на шкоду тій стороні, право якої є порушеним, тобто, відповідачам, тому, постановлення судом першої інстанції ухвали від 04 травня 2023 року про залишення справи без розгляду, скаржник розцінює, як порушення права на доступ до суду.
Суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 при первісному розгляді справи був відповідачем, і став позивачем процесуально, подавши зустрічний позов, але, по суті спору, ОСОБА_1 є відповідачем, оскільки саме ОСОБА_1 порушує право Коржевських з 2011 року на користування спільним майном багатоквартирного будинку.
Суд першої інстанції не звернув уваги, що в матеріалах справи відсутні докази про повідомлення ОСОБА_1 його про дату судового засідання судовою повісткою, повідомленням або SMS.
Суд першої інстанції не виконав вказівок суду касаційної інстанції, не здійснив процедури розгляду справи, не дослідив фактів, обставин справи, не поновив право Коржевських на користування спільним майном будинку, яке гарантується рішеннями Конституційного Суду України № 4-рп/2004 від 02 березня 2004 року, №14-рп/2011 від 09 листопада 2011 року, відповідними законодавчими нормами ЦК України, Законів України: «Про приватизацію державного житлового фонду», «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 підтримала апеляційну скаргу, посилаючись на доводи викладені в апеляційній скарзі. 

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце судового засідання повідомлені у відповідності до закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справу.
З урахуванням положень ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає можливим провести судовий розгляд справи без позивача та відповідача по справі, які повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.

Оскаржувана ухвала вказаним вимогам не відповідає.

Постановляючи ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що повідомлення про день, час та місце розгляду справи позивачу були направлені завчасно, в судове засідання позивач не з`явився повторно.

Колегія суддів вважає, що до такого висновку суд першої інстанції дійшов поспішно, виходячи з наступного.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина друга статті 2 ЦПК України).
До основних засад (принципів) цивільного судочинства належать зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; неприпустимість зловживання процесуальними правами (пункти 2, 4-6, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Реалізуючи на власний розсуд право на звернення до суду за захистом, особа (позивач) самостійно визначає час такого звернення, предмет та підстави позову, зміст позовних вимог, особу (відповідача), яка має відповідати за її позовом тощо.
Разом із тим, ініціювавши розгляд цивільної справи в суді, позивач зобов`язаний добросовісно користуватись наданими йому процесуальними правами та виконувати процесуальні обов`язки визначені законом або судом.
Відповідно до ст.12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частин другої-четвертої статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.
За загальним правилом розгляд цивільної справи по суті має завершуватись вирішенням ініційованого позивачем спору в спосіб ухвалення судом рішення про задоволення (повне, часткове) чи відмову у задоволенні позову або врегулюванням спору між сторонами у спосіб затвердження судом мирової угоди сторін.
Відповідно до частини п`ятої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, коли від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи (пункт 3 частини першої статті 257 ЦПК України).
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 листопада 2016 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 09 жовтня 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 14 квітня 2016 року, у частині вирішення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_3 , про реальний розподіл будинку, скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 січня 2017 року дану цивільну справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду на 30 березня 2017 року.
У період з березня 2017 року по листопад 2022 року розгляд справи відкладався з різних причин.
30 листопада 2022 року сторони у судове засідання не з`явились, у зв`язку з неявкою позивача, розгляд справи було відкладено на 02 лютого 2023 року. В матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи призначений на 30 листопада 2023 року. Судові повістки надіслані сторонам (т.3 а.с.152-153). Даних про отримання повісток в матеріалах справи не міститься.
02 лютого 2023 року від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на лікуванні.
02 лютого 2023 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Антоняка Т.М. на лікарняному, розгляд справи відкладено на 15 березня 2023 року, 
15 березня 2023 року розгляд справи не відбувся у зв`язку із оголошенням на території Івано-Франківської області повітряної тривоги, розгляд справи відкладено на 23 березня 2023 року. 
Представник відповідача ОСОБА_4 був повідомлений про розгляд справи на 23 березня 2023 року (т. 3 а.с. 161). Позивачу надіслана судова повістка (т. 3 а.с. 162), даних про отримання повістки в матеріалах справи не міститься.
23 березня 2023 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням судді Антоняка Т.М. на лікарняному, розгляд справи було відкладено на 04 травня 2023 року. 
Представник відповідача ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_3 повідомлені про розгляд справи на 04 травня 2023 року (т. 3 а.с. 164). 
Позивачу ОСОБА_1 судова повістка не надсилалася, даних про його належне повідомлення про розгляд справи, відкладений на 04 травня 2023 року, матеріали справи не містять.
Отже, матеріали справи не свідчать про систематичні неявки позивача або його представника в призначені судові засідання. В матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивача ОСОБА_1 про судові засідання, які були призначенні на 15 березня 2023 року, 23 березня 2023 року та 04 травня 2023 року. 
Судовий розгляд справи 15 березня 2023, 23 березня 2023 року не відбувся з причин, не пов`язаних із процесуальною поведінкою позивача.
Залишаючи позовну заяву без розгляду з підстав повторної неявки в судове засідання позивача, суд першої інстанції не звернув уваги, що вимоги пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України поширюються лише у разі, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився в судове засідання.
Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2023 року позивач ОСОБА_1 не оскаржує. Разом з тим, колегія суддів зазначає, що залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції не взяв до уваги, що справа перебуває у суді на розгляді з вересня 2014 року та не врахував, що в даному випадку залишення заяви позивача без розгляду з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суперечить як завданню цивільного судочинства, так і його основним засадам (принципам), передбаченим, зокрема пунктами 2, 4-6, 11 частини третьої статті 2 ЦПК України, оскільки може призвести до негативних наслідків в першу чергу для відповідачів, а не для позивача.
Враховуючи викладене, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2023 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції
Відповідно до частини тринадцятій статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки справа підлягає направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, то Івано-Франківський апеляційний суд не здійснює розподіл судових витрат у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Керуючись ст. 367, 368, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, Івано-Франківський апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 04 травня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 16 серпня 2023 року. 

Головуючий                                                        В.М. Луганська

Судді Є.Є. Мальцева

В.Д. Фединяк