Ухвала
 
01 серпня 2023 року
м. Київ
 
справа № 715/1130/13-ц
 
провадження № 61-10804ск23
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Лідовця Р. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 15 червня 2023 року за заявою Акціонерного товариства «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області                         від 16 серпня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість                             за договором кредиту від 29 грудня 2005 року № 376 у розмірі                               32 171,69 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 22 квітня 2013 року становить 257 148,34 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У березні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 березня 2023 року у задоволенні заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.
 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 15 червня 2023 року апеляційну скаргу АТ «Сенс Банк» задоволено.
Ухвалу Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 березня                   2023 року скасовано.
Заяву АТ «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено.
Замінено сторону стягувача у виконавчому листі, виданому 16 жовтня                     2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за договором кредиту від 29 грудня 2005 року № 376 у розмірі                               32 171,69 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на 22 квітня 2013 року становить 257 148,34 грн та судових витрат                    у розмірі 2 571,48 грн з ПАТ «Укрсоцбанк» на АТ «Сенс Банк».
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
У липні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 15 червня 2023 року.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Подана касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки у порушення пункту 3 частини четвертої                    статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що судовий збір за подання касаційної скарги не сплачується відповідно до законодавства про захист прав споживачів. 
 
Проте доводи ОСОБА_1 є необґрунтованими з огляду на таке.
 
Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
 
Аналіз наведеної норми закону дає підстави для висновку, що у справах, які пов`язані з порушенням прав споживачів, позивач звільняється від сплати судового збору не тільки у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), але й на наступних стадіях цивільного процесу (при подачі апеляційної та касаційної скарги). Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завдання якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.
 
Отже, позивач, який звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову, також звільняється від його сплати й при поданні апеляційної чи касаційної скарги якщо спір вирішено по суті.
 
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».
 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 160/15864/20 (провадження № 11-177апп21) зазначено, що                                     стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів» підтверджує можливість судового захисту прав споживачів, передбачених законодавством, і встановлює певні особливості судового захисту їх прав, однією з яких є звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав. У регулюванні сплати судового збору положення зазначеної норми права є спеціальними щодо положень статті 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки остання загалом урегульовує питання звільнення різних суб`єктів звернення до суду від сплати судового збору за різні процесуальні дії (об`єкти сплати судового збору)                         в судах усіх інстанцій.
 
Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.
 
ОСОБА_1 оскаржує постанову суду апеляційної інстанції, ухвалену за наслідками перегляду ухвали районного суду про відмову у задоволенні заяви АТ «Сенс Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, в якому ОСОБА_1 є боржником.
 
Ураховуючи те, що ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні,                  а вимоги заяви про заміну сторони у виконавчому провадженні не пов`язані з порушенням її прав саме як споживача, судовий збір підлягає сплаті на загальних підставах.
 
Частиною першою статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду апеляційної                              і касаційної скарг на судові рішення.
 
Відповідно до статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали, рішення, постанови, судові накази.
 
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір»             судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
 
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено, що з 01 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 684 грн.
 
Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою до суду касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Отже,  ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 536,80 грн                        (2 684 грн * 0,2 = 536,80 грн).
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду            у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до                                 ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102, найменування податку, збору, платежу «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України                       «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату. 
 
Також касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції, оскільки вона не відповідає формі і змісту касаційної скарги, визначених статтею 392 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
 
Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України визначено, що до касаційної скарги додаються, зокрема, копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Проте у касаційній скарзі ОСОБА_1 не зазначила передбачені пунктом 3            частини другої статті 392 ЦПК України відомості про учасника                                 справи - первісного стягувача ПАТ «Укрсоцбанк».
 
Ураховуючи наведене, заявнику необхідно надати до суду касаційної інстанції виправлену касаційну скаргу, яка за формою і змістом повинна відповідати вимогам статті 392 ЦПК України, із обов`язковим зазначенням                   у ній всіх учасників справи та надати копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліків.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 15 червня 2023 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                         Р. А. Лідовець