ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/4051/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач),   суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     секретар судового засідання Боровська М.С., з участю представників відповідача Назаренко М.М., Малій О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 та Департаменту патрульної поліції на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року в адміністративній справі №280/4051/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, у якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №585 від 14.05.2022р.;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №306 від 25.05.2022р.;
- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №817 о/с від 02.06.2022р.;
- визнати невірним формулювання причин звільнення на підставі п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";
- зобов`язати Департамент патрульної поліції Національної поліції України змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 , а саме: зазначити "Звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", шляхом внесення відповідного запису у трудову книжку;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 02.06.2022р. в сумі 34203,42 (тридцять чотири тисячі двісті три грн 42 коп.) гривні;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції .Національної поліції України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 68400,00 гривень;
- стягнути з Департаменту патрульної поліції .Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судові витрати.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року позовні вимоги задоволено частково, а саме: 
Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 585 від 14.05.2022р.
Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 306 від 25.05.2022р.
Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 817 о/с від 02.06.2022р.
Визнано невірним формулювання причин звільнення на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію".
Зобов`язано Департамент патрульної поліції Національної поліції України змінити формулювання причин звільнення ОСОБА_1 , а саме: зазначити "Звільнено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію", шляхом внесення відповідного запису до трудової книги.
Стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 02.06.2022р. в розмірі 34203 (тридцять чотири тисячі двісті три) гривні 42 коп.
В іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Рішення в частині стягнення середнього заробітку у розмірі 34203 (тридцять чотири тисячі двісті три) гривні 42 коп. підлягає негайному виконанню.
Додатковим рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22 грудня 2022 року задоволено частково заяву представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (код ЄДРПОУ: 40108646, 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) грн 00 коп.
Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 68400 гривень та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивач чотири роки з 19.02.2018р. по 04 березня 2022 року проходив службу в поліції, не мав жодних зауважень, позитивно характеризувався, був нагороджений за бездоганну службу, після початку воєнних дій 24.02.2022 року продовжив проходити службу в поліції, потім захворів на захворювання пов`язане зі службою в поліції (висновок ВЛК в справі), і вже не міг проходити службу за станом здоров`я.
Відповідачі двічі безпідставно, незаконно звільняють позивача за отримане ним на роботі захворювання, позбавляючи його під час воєнного стану засобів на існування, передбачених соціальних виплат у випадку звільнення за п.2 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію», можливості працевлаштування, так позивач став на облік в центр зайнятості одразу після звільнення, за направленнями центру зайнятості працевлаштуватися не може. Коли позивач намагався працевлаштуватися самостійно йому відмовили у прийомі на роботу як звільненому за прогули.
У подальшому у процесуальних документах, відповідачі вже здійснюють образи особисто позивача зазначаючи «Така морально принизлива, непатріотична поведінка ганьбить і осоромлює звання поліцейського та лише підкреслює факт грубого та безпрецедентного порушення службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_1 ....недопустима, принизлива та недостойна високого звання поліцейського поведінка лейтенанта поліції ОСОБА_1 ...низький рівень сформованості особистих морально-етичних якостей». Це відносно до цього зразкового поліцейського, який захворів на роботі.
Незаконні дії відповідачів спричинили моральні страждання викликані повторним незаконним звільненням, ігноруванням його захворювання отриманого на роботі, тривалим пошуком роботи, відсутністю засобів для існування, неможливість працевлаштуватися, призвели до втрати налагоджених життєвих зав`язків, через що він був вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. 
Необхідність займатися судовими справами, захист свого права вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого часу, побуту та особистого життя.
Подальші, вже після звернення позивача до суду, моральні образи його з боку відповідачів принижують його честь, гідність, ділову репутацію та професійні якості, свідчать про продовження незаконних дій відповідачів відносно позивача та його умисну дискредитацію, як працівника поліції (робітника), що також спричиняє йому моральну шкоду.
З огляду на вищенаведене, зміст та об`єм спричинених позивачу державним правоохоронним органом моральних страждань, неодноразову незаконність дій відповідачів щодо позивача, позицію відповідачів у справі (образи позивача в процесуальних документах), тривалість порушення нормального життя позивача, його посадовий оклад на лютий 2022 року 17100 гривень та тривалість бездоганної служби позивача до звільнення - чотири роки, вимоги розумності та справедливості розмір спричиненої моральної шкоди оцінюється 68400 гривень (один місячний посадовий оклад за кожен рік попередньої служби).
Відповідач, не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що опитані у ході службового розслідування особи підтвердили невихід позивача на службу.
Дисциплінарною комісією, відповідно до довідки (вих. № 633/г від 18.03.2022р.) комунального некомерційного підприємства «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради, наданої завідуючим 2-м відділенням лікарем ОСОБА_3 встановлено, що ОСОБА_1 перебував на обстеженні та лікуванні з 08.03.2022р. по 18.03.2022р. та потребує направленню на штатну військово-лікарську комісію для вирішення питання щодо придатності до служби.
У ході проведення службового розслідування, жодних документів або лікарняних листів, які б надавали правові підстави бути відсутнім на службі (роботі) 04, 05, 06, 07 березня 2022 року, позивачем не надано.
Згідно пункту 4 розділу І Посадової інструкції поліцейського (інспектора) взводу роти ТОР УПП в Запорізькій області ДПП, затвердженою наказом ДПП від 13.07.2018р. № 3202, у своїй діяльності інспектор взводу роти ТОР керується Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції» та іншими законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, Положенням Департаменту та Управління, наказами Міністерства внутрішніх справ України та Національної поліції України, цією Інструкцією, іншими наказами, розпорядженнями та дорученнями керівництва, які регулюють його діяльність, встановлюють права та обов`язки тощо. 
Відповідно до частини 2 та частини 3 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби.
Статтею 77 Закону визначено вичерпний перелік підстав для звільнення поліцейського, пунктом 6 частини першої вказаної статті передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
З досліджених матеріалів службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено факт грубого порушення службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразився у відсутності останнього на службі у період з 04 березня 2022 року по 07 березня 2022 року без поважних причин, тобто вчинення прогулів.
Згідно зі статтями 17, 65 Конституції України, ст.24Закону України «Про Національну поліцію», Законом України «Про право воєнного стану», Указом Президента України від 24 лютого 2022 року  № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 14 березня ро 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2622 «Про продовження строку дії воєнного стану Україні» особовий склад органів поліції, крім реалізації основних повноважень поліції, реалізує додаткові  повноваження шляхом участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану з метою забезпечення; національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації.
Всупереч зазначеному, у порушення Присяги поліцейського, лейтенант поліції ОСОБА_1 , самоусунувся від виконання основних та додаткових завдань, покладених на Департамент патрульної поліції в умовах правового режиму воєнного стану, оголошеного на всій території України, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Така морально принизлива, непатріотична поведінка ганьбить і осоромлює високе звання поліцейського та лише підкреслює факт, грубого і безпрецедентного порушення службової дисципліни лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразився у невиході останнього на службу у період з 04 березня 2022 року по 07 березня 2022 року.
Вищенаведене свідчить про грубе порушення лейтенантом поліції ОСОБА_1 , вимог пункту 1, 2 частини першої статті 18, частини другої статті 24 Закону, Присяги працівника поліції, передбаченою частиною першою статті 64 Закону, пунктів 1, 2, 8 статті 1 Статуту, абзацу першого та другого пункту 1 розділу II Правил та вимог відповідних посадових інструкцій.
Отже, лейтенант поліції ОСОБА_1 , порушив службову дисципліну, вимоги передбачені частиною першою статті 1 Статуту.
Крім цього, неприпустима, принизлива та недостойна високого, звання поліцейського поведінка лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що виразилась у невиході на службу в умовах воєнного стану в Україні у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України - дестабілізує морально-психологічний та патріотичний настрій всього особового складу УПП в Запорізькій області ДПП.
Зі службових характеристик встановлено, що позивач за період служби в поліції зарекомендував себе посередньо.
Причинами та умовами, що призвели до вчинення дисциплінарних проступків зазначеними у службовому розслідуванні, дисциплінарна комісія вважає нехтування останніми особистою відповідальністю перед суспільством і державою та їх низький рівень сформованості особистих морально-етичних якостей.
Обставин, які пом`якшували або обтяжували б відповідальність зазначених працівників дисциплінарною комісією у ході проведення службового розслідування не встановлено.
За вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної, частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 2 частини першої статті 18,частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців першого та другого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішні справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, підпункту 14 пункту 1 розділу II посадової інструкції інспектора взводу роти тактико - оперативного реагування управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції «Про затвердження посадових інструкцій» від 13.07.2018р. № 3202, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарна комісія пропонує застосувати до. інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 , дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.
Скаржник щодо пояснень позивача про те, що керівництво і до і після службового розслідування було обізнано про не вихід на роботу з поважних причин, зазначає, що позивачем на момент проведення службового розслідування так й в матеріалах позовної заяви не було надано доказів «поважності» відсутності на службі, також керівництву не було відомо про місце перебування ОСОБА_1 загалом. Службовим розслідування та доказами, не встановлювались обставини того, що позивач хворів в період в 04.03.2022р. по 07.03.2022р.
Щодо зміни формулювання причин звільнення, скаржник зазначає, що причиною проведення службового розслідування стало відсутність позивача на службі у певний період часу, а не направлення на військово-лікарську комісію.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
В судовому засіданні представники відповідача підтримали доводи апеляційної скарги та заперечували проти доводів апеляційної скарги позивача.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга  підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що з 19.02.2018р. ОСОБА_1 проходив службу на посаді інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України.
04.03.2022р. до Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України надійшов рапорт виконуючого обов`язки командира роти тактико-оперативного реагування Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України   ОСОБА_4 про невихід лейтенанта поліції ОСОБА_1 на службу без поважних причин.
Наказом начальника Департамента патрульної поліції №42 від 05.03.2022р. на підставі вищевказаного рапорту призначено службове розслідування.
Наказом начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022р. за результатами службового розслідування до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом начальника Департамента патрульної поліції №602 о/с від 11.03.2022р. «По особовому складу» відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції по Управлінню патрульної поліції в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування, з 11 березня 2022 року.
Наказом начальника Департамента патрульної поліції №281 від 12.05.2022р. скасовано наказ начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022р. в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Запорізькій області Департамента патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
15.05.2022р. ОСОБА_1 ознайомили з витягом з наказу Департаменту патрульної поліції №785 о/с від 13.05.2022р., яким на підставі наказу Департаменту патрульної поліції №281 від 12.05.2022р., скасовано наказ Департаменту патрульної поліції №602 о/с від 11.03.2022р. в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №585 від 14.05.2022р. призначено службове розслідування, утворено дисциплінарну комісію, відсторонено від виконання обов`язків інспектора взводу №1 роти тактико-оперативного реагування управління патрульної поліції в Запорізькій області Департамента патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 .
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №306 від 25.05.2022р. за невихід на службу без поважних причин з 04.03.2022р. по 07.03.2022р. до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції. Зазначений наказ прийнято на підставі висновку службового розслідування призначеного наказом начальника Департаменту патрульної поліції №585 від 14.05.2022р.
Наказом начальника Департаменту патрульної поліції №817 о/с від 02.06.2022р. відповідно до пункту шостого частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції. Підстава наказ Департаменту патрульної поліції від 25.05.2022р. №306.
Виходячи з оскаржуваних наказів, підставою застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, є наявність в його діях дисциплінарного проступку, невиходу на службу без поважних причин з 04.03.2022р. по 07.03.2022р., яка встановлена при проведенні службового розслідування призначеного наказом Начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №585 від 14.05.2022р.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015р. № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580).
Так, частиною першою статті 1 Закону № 580-VIII визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
У своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами (частина перша статті 3 Закону № 580-VIII).
Згідно з частиною першою статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
  Відповідно до частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1)     неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Згідно зі статтею 24 Закону №580-VIII виконання інших (додаткових) повноважень може бути покладене на поліцію виключно законом.
У разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
  Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 5 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.
Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення (частини друга статті 77 Закону № 580-VIII).
Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджено Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до частин 1, 3 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, зокрема, безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону.
За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Згідно з частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції. 
За приписами частин першої - шостої статті 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
У разі надходження до органу поліції матеріалів про вчинення поліцейським адміністративного правопорушення, що складені в порядку, визначеному  Кодексом України про адміністративні правопорушення, службове розслідування не призначається, а рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності приймається на підставі зазначених матеріалів.
За змістом частини першої, пункту 1 частини дев`ятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
  Уповноважений член дисциплінарної комісії, що проводить службове розслідування, має право, зокрема, одержувати пояснення щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб
  Згідно із частинами першою та другою статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
  Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право, зокрема: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; користуватися правничою допомогою.
  Частинами першою та третьою статті 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; підстава для призначення службового розслідування; обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; пояснення поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.
  Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
  У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції (частина сьома статті 19 Дисциплінарного статуту).
  Відповідно до частин першої та другої статті 21 Дисциплінарного статуту Дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.
  У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.
  Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (частина третя статті 22 Дисциплінарного статуту).
  З аналізу норм законодавства, яке регулює особливості проходження служби в поліції вбачається, що однією з підстав для звільнення зі служби в поліції є реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09 листопада 2016р. № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила етичної поведінки), які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України. Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.
Згідно з пунктом 1 Розділу ІІ Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема, поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.
Пунктом 2 розділу ІІ Правил етичної поведінки, визначено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:
- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;
- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;
- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;
- у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків;
- неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України;
- виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку.
Пунктом 4 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 року за № 1355/32807 (далі - Порядок №893, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
  Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.
Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.
  Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення. Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.
Відповідно до пункту 1 Розділу VII Порядку, у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, проведеним службовим розслідуванням встановлено порушення позивачем вимог пунктів 1, 2 та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції, визначеної, частиною першою статті 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1 та 2 частини першої статті 18,частини другої статті 24 Закону України «Про Національну поліцію», абзаців першого та другого пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішні справ України від 09 листопада 2016 року № 1179, підпункту 14 пункту 1 розділу II посадової інструкції інспектора взводу роти тактико - оперативного реагування управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції «Про затвердження посадових інструкцій» від 13.07.2018р. № 3202, а саме невихід на службу без поважних причин під час дії на території держави воєнного стану і як наслідок – скоєнні вчинку, який є несумісним з подальшим проходженням служби в органах Національної поліції України.
Факт невиходу з 04 березня 2022 року по 07 березня 2022 року позивачем не оспорюється.
Доказів на підтвердження вчинення дій, направлених на прибуття на службу або повідомлення відповідача щодо неможливості прибуття до визначеного місця дислокації з поважних причин, позивачем не надано.
Суд, щодо посилання позивача та суду першої інстанції на те, що досліджені документи та покази свідків підтверджують ознаки хвороби позивача ще до 04.03.2022р., і невихід позивача на службу в період з 04.03.2022р. по 07.03.2022р. стався внаслідок його хвороби, що є поважною причиною та виключає наявність в діях ОСОБА_5 порушення службової дисципліни, ознак дисциплінарного проступку, і як наслідок притягнення його до дисциплінарної відповідальності, зазначає, що вони не ґрунтуються на об`єктивних доказах, а фактично є припущеннями. При цьому такі висновки не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а можуть ґрунтуватися лише на належних і допустимих доказах. 
Суд зауважує, що матеріали справи не містять доказу, який би свідчив про лікування або погіршання здоров`я позивача у вказаний період, що позбавляло його можливості виконувати обов`язки, та повідомлення про ці обставини відповідача. 
Отже, вказане не спростовує обставин щодо скоєння позивачем дисциплінарного проступку, а тому в межах спірних правовідносинах, судом не прийнято до уваги.
Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт порушення позивачем вищезазначених вимог законодавства, а саме невихід на службу без поважних причин під час дії на території держави воєнного стану.
Суд враховує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки.
  Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема, дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, слідує, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
  Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
  Як висновується з аналізу нормативно-правових актів, які регулюють діяльність працівників органів поліції, законодавець висуває підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку. У свою чергу, недотримання поліцейським вищезазначених вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.
Зазначене безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.
Вимоги морального змісту віднесені до службово-трудових обов`язків працівників поліції. Приймаючи присягу, позивач зобов`язався вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки (постанова Верховного Суду від 25.04.2019р. у справі №816/604/17).
Верховним Судом у постанові від 02.10.2018р. по справі №815/4463/17 сформована правова позиція щодо того, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Суд зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російською Федерацією проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.
Як зазначалось, за статтею 24 Закону №580 у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.
Відтак, всі поліцейські з 24.02.2022р. зобов`язані були знаходитися за місцем дислокації підрозділу, в якому проходять службу, та виконувати свої безпосередні функціональні обов`язки, в тому числі і завдання щодо захисту, пов`язані із захистом територіальної цілісності України.
Разом з тим, обставини справи та наявні у ній матеріали свідчать про те, що позивач не виконав вимоги щодо несення служби.
Отже, матеріалами службового розслідування повністю підтверджується факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Щодо посилання суду першої інстанції та позивача на те, що відносно ОСОБА_1 за одне порушення службової дисципліни невихід на службу з 04.03.2022р., проводилось два службових розслідування та накладено два дисциплінарних стягнення, та те, що Департамент патрульної поліції наказом №585 від 14.05.2022р. призначаючи проведення повторного службового розслідування, висновок якого затверджено 24.05.2022р. щодо дій ОСОБА_1 з 04.03.2022р. по 07.03.2022р. вийшов за межі своїх повноважень, діяв у не передбачений законом спосіб та з порушенням вищезазначених положень законодавства, суд зазначає наступне.
Приписами частини першої статті 62 Конституції України обумовлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Колегія суддів зауважує, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Аналогічні висновки містить усталена практика Верховного Суду, зокрема постанов від 22.01.2021р. у справі 420/4262/19, що враховується судом відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.
Відносно порушення ОСОБА_1 службової дисципліни невихід на службу з 04.03.2022р. наказом начальника Департамента патрульної поліції №42 від 05.03.2022р. призначено службове розслідування. 
Наказом начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022р. за результатами службового розслідування до ОСОБА_1 за невихід на службу без поважних причин з 04.03.2022р. до 11.03.2022р. застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
Наказом начальника Департамента патрульної поліції №281 від 12.05.2022р. скасовано наказ начальника Департамента патрульної поліції №163 від 11.03.2022р. в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції до ОСОБА_1 . При цьому, наказ №163 від 11.03.2022р. скасовано на підставі частини сьомої статті 20 Закону, тобто як незаконне.
Наказом начальника Департамента патрульної поліції №585 від 14.05.2022р. призначено службове розслідування.
Наказом начальника Департамента патрульної поліції №306 від 25.05.2022р. за результатами службового розслідування до ОСОБА_1 за невихід на службу без поважних причин з 04.03.2022р. до 07.03.2022р. застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді зі звільнення служби в поліції.
Щодо посилання суду на те, що наказ №42 від 05.03.2022р. про призначення службового розслідування не було скасовано, суд зазначає, що вказаний наказ вичерпав свою дію після завершення службового розслідування.
Отже, наказ позивача від 11.03.2022р. в частині застосування дисциплінарного стягнення, скасовано відповідачем, що виключає у даному випадку застосування до позивача повторно відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Суд зазначає, що відповідно до пункту 10  розділу V Порядку №893 у разі надходження до керівника органу поліції вищого рівня скарги на рішення, дії чи бездіяльність поліцейського, щодо якого є висновок службового розслідування, якщо в ній містяться відомості, які не були досліджені під час проведення службового розслідування, чи безпосереднього виявлення таких відомостей уповноважений керівник органу поліції вищого рівня призначає нове службове розслідування за такими відомостями, проведення якого доручається дисциплінарній комісії органу поліції вищого рівня.
Отже, у даному випадку у зв`язку з надходженням відомостей, які не були досліджені під час проведення службового розслідування та не повідомлялись комісії, відповідач мав право призначити нове службове розслідування.
Щодо обраного відповідачем виду дисциплінарних стягнень, суд зазначає наступне.
Колегія суддів вважає, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває у площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення, який, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, повинен урахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо. Одночасно з цим, застосування дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 10.10.2019р. у справі №815/2443/16, від 04.12.2019р. у справі №824/355/17-а, від 26.01.2021р. у справі № 2140/1342/18, від 13.08.2020р. у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020р. у справі № 2140/1341/18, від 15.04.2021р. у справі №240/2677/20.
Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2023 року справа № 620/4545/22 зазначив, що види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування цих стягнень є вчинення дисциплінарних проступків (дій, що порушують службову дисципліну), а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі.
Адміністративний суд у силу вимог частини третьої статті 2 КАС України в порядку судового контролю за рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень повинен дослідити, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, розсудливо, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, пропорційно тощо.
Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.
Суб`єкт владних повноважень, своєю чергою, повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.
Колегія суддів вважає, що матеріалами службового розслідування повністю підтверджується факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Колегія суддів зазначає, що системний аналіз викладених вище правових норм Закону № 580-VIII дозволяє стверджувати, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. 
Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.
При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.
Разом з тим, особа, як ступає на службу до органів поліції та приймає відповідну Присягу, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.
На підставі викладеного, апеляційний суд вважає, що вина позивача у порушенні службової дисципліни доведена належними та допустимими доказами, тому спірний наказ є правомірним та обґрунтованим, а застосоване до позивача дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення є співмірним до вчиненого дисциплінарного проступку.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні позову.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
На підставі викладеного, оскільки суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права та дійшов помилково висновку про наявність підстав для частково задоволення позову, судове рішення підлягає скасуванню в частині задоволених вимог, з прийняттям нового судового рішення про відмову у їх задоволенні.
Керуючись статями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                        ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції – задовольнити.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року в адміністративній справі №280/4051/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними наказів та зобов`язання вчинити певні дії – скасувати. 
Прийняти нове судове рішення про відмову у задоволені позовних вимог.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко