П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/5328/21 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Ковальчук О.К.  
Суддя-доповідач -  Капустинський М.М.   
04 червня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Капустинського М.М. 
суддів:  Сапальової Т.В.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України, в якому просив:
- визнати протиправною відмову відповідача, викладену у листі №35094/15-2020 від 19.10.2020 року, щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 01.07.2020 ІІ-ї групи інвалідності з визначенням втрати 70% працездатності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ;
- зобов`язати відповідача у відповідності до статті 23 закону України "Про міліцію" прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 01.07.2020 ІІ-ї групи інвалідності з визначенням втрати 70% працездатності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
В обґрунтування позовних вимог вказав, що у зв`язку встановленням актом огляду МСЕК від 01.07.2020 №872517 ІІ-ї групи інвалідності в наслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС, 12 серпня 2020 року звернувся до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області із заявою про виплату одноразової грошової допомоги. Ліквідаційна комісія УМВС України у Хмельницькій області листом від 27.10.2020 року №79зі/121/29-2020 повідомила його про відмову МВС України щодо прийняття відповідного рішення. У листі  №35094/15-2020 від 19.10.2020 МВС України повідомило, що в порушення п. 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №317, при проведенні огляду позивача в МСЕК представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не запрошувалися.
Вважає неправомірною відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ-ї групи інвалідності. Просить позов задовольнити.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року позов задоволено.
Визнано протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 01.07.2020 ІІ-ї групи інвалідності з визначенням втрати 70% працездатності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, оформлену листом №35094/15-2020 від 19.10.2020 року.
Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України вчинити дії щодо прийняття рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням з 01.07.2020 ІІ-ї групи інвалідності з визначенням втрати 70% працездатності внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.
Не погоджуючись з судовим рішенням Міністерства внутрішніх справ України подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено те, що позивач - ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.
Під час проходження служби 25.10.2012 отримав травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, що підтверджується актом про нещасний випадок №2 від 15.11.2012 форми Н-1, актом розслідування нещасного випадку від 25.10.2012 форми Н-5 та висновком службового розслідування від 15.11.2012.
Наказом Управління МВС України в Хмельницькій області від 06.10.2015 №310о/с позивач звільнений зі служби згідно з пп.3 пункту 63 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 р. N 114 (далі – Положення №114) у зв`язку із скороченням штату.
01.07.2020 Хмельницькою обласною МСЕК позивачу встановлена  ІІ-у група інвалідності внаслідок  захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (акт огляду МСЕК від 01.07.2020 №872517 ОВС ) .
12.08.2020 року позивач подав до ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області  заяву про виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку із встановленням ІІ-Ї групи інвалідності .
Ліквідаційна комісія УМВС України у Хмельницькій області листом від 27.10.2020 року №79зі/121/29-2020 повідомила позивача про результати розгляду його заяви Департаментом фінансово-облікової політики МВС України, який повернув на доопрацювання документи щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги.
У листі №35094/15-2020 від 19.10.2020  МВС України №35094/15-2020 повідомило, що причиною повернення на доопрацювання документів щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги слугувало порушення  Хмельницькою обласною МСЕК вимог пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №317, у зв`язку з відсутністю в її складі представників закладів охорони здоров`я МВС, та недоліки акту про нещасний випадок №2 від 15.11.2012 форми Н-1 і акту розслідування нещасного випадку від 25.10.2012 форми Н-5.
Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що підставою для відмови слугувало порушення Хмельницькою обласною МСЕК вимог п. 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №317, у зв`язку з відсутністю в її складі представників   МВС, та недоліки акту про нещасний випадок №2 від 15.11.2012 форми Н-1 і акту розслідування нещасного випадку від 25.10.2012 форми Н-5. Однак, суд дійшов висновку, що відсутність у складі Хмельницької обласної МСЕК представників МВС не може слугувати доказом протиправності прийнятих нею за результатом медичного огляду рішень, а посилання на недоліки актів про нещасний випадок з позивачем без визнання їх незаконними в порядку, визначеному законодавством, не може бути підставою для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги.     
Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.
У статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, до набрання чинності Законом України “Про Національну поліцію” від 02.07.2015 №580-VIII (далі – Закон №580-VIII), тобто до 7 листопада 2015 року, призначення та виплата одноразової грошової допомоги здійснювалось відповідно до статті 23 Закону України “Про міліцію” від 20.12.1990 № 565-ХІІ (далі – Закон № 565-ХІІ) і Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі – Порядок №850).
Відповідно до статті 23 Закону України “Про міліцію” у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога.
Згідно з пунктом 5 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України №580-VIII “Про Національну поліцію”, який набрав чинності 7 листопада 2015 року (далі – Закон № 580-VIII), визнано таким, що втратив чинність Закон № 565-XII.
Пунктом 15 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону № 580-VIII передбачено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом № 580-VIII.
Передбачена ст. 23 Закону № 565-ХІІ одноразова грошова допомога виплачується працівникам міліції, звільненим зі служби в міліції, за наявності умов, передбачених цією нормою, зокрема настання інвалідності в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, відповідно до Порядку №850.
Згідно з пунктом 2 Порядку № 850 днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.
Пунктами 7 - 9 Порядку №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те. що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті).
Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови (пункт 9 Порядку №850 ).
Таким чином, у відповідності до пункту 9 Порядку №850 результатом розгляду зазначених у  пункті 7 Порядку №850 документів, надісланих керівником органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції,  Міністерство внутрішніх справ України приймає одне з рішень: про призначення або відмову в призначенні грошової допомоги.
Вичерпний перелік підстав для відмови в призначенні грошової допомоги передбачений пунктом 14 цього Порядку. Відповідно до вказаної норми призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: вчинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Водночас, в ході розгляду справи відповідач не довів існування передбачених пунктом 14 Порядку №850 обставин, наявність яких слугує підставою для відмови позивачу у виплаті одноразової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності.
Також відповідачем не надано докази щодо розгляду заяви позивача щодо призначення та виплати одноразової допомоги в порядку та спосіб, передбачені пунктом 9 Порядку №850, з прийняттям рішення про призначення чи про відмову у призначенні допомоги.
Водночас, зі змісту листа №35094/15-2020 від 19.10.2020, яким відповідач повернув ліквідаційній комісії документи про призначення позивачу одноразової грошової допомоги, встановлено, що відповідач досліджував зазначені документи та повернув їх з підстав, які свідчать, що їх розгляд, в результаті якого відповідач дійшов висновку про відсутність у позивача права на отримання допомоги,  відбувся.
Таким чином, не зважаючи на форму вирішення звернення, відповідач фактично відмовив позивача у призначенні грошової допомоги.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 26 травня 2020 року у справі №281/490/17.
Підставою для відмови слугувало порушення Хмельницькою обласною МСЕК вимог пункту 10 Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 №317, у зв`язку з відсутністю в її складі представників МВС, та недоліки акту про нещасний випадок №2 від 15.11.2012 форми Н-1 і акту розслідування нещасного випадку від 25.10.2012 форми Н-5.
Водночас, колегія суддів зауважує, що відсутність у складі Хмельницької обласної МСЕК представників МВС не може слугувати доказом протиправності прийнятих нею за результатом медичного огляду рішень, а посилання на недоліки актів про нещасний випадок з позивачем без визнання їх незаконними в порядку, визначеному законодавством, не може бути підставою для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової  допомоги.   
Враховуючи вищезазначене колегія судді впогоджується з висновком суду першої інстанції щодо не доведеності правомірності відмови позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з призначенням інвалідності, оформленої листом №35094/15-2020 від 19.10.2020 року.
Враховуючи вищезазначене суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 26 жовтня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України. 

Головуючий	 	 	Капустинський М.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Сапальова Т.В.    Ватаманюк Р.В.