УХВАЛА
11 вересня 2023 року
м. Київ
справа №580/11542/21
адміністративне провадження №К/990/28777/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Мельник-Томенко Ж.М., Соколова В.М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі №580/11542/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Черкаської обласної державної адміністрації про скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації (змінено назву на Департамент цивільного захисту, оборонної роботи та взаємодії з правоохоронними органами Черкаської обласної державної адміністрації), в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації від 07 грудня 2021 року №86/02.1-02 "Про звільнення ОСОБА_1 ";
- поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника управління - начальника відділу забезпечення діяльності Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації;
- стягнути на користь позивач середній заробіток за час вимушеного прогулу.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року, адміністративний позов задоволено частково:
- змінено дату звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу забезпечення діяльності Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації відповідно до пункту 1 частини першої статті 87 Закону України "Про державну службу", з " 07 грудня 2021 року" на " 10 січня 2022 року";
- стягнуто з Управління цивільного захисту Черкаської обласної державної адміністрації  на користь ОСОБА_1 середній заробіток в сумі 20343, 75 грн;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Ухвалами Верховного Суду від 23 травня та 19 липня 2023 року касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі №580/11542/21 було повернуто особі, яка їх подала.
21 серпня 2023 року до Суду вчергове надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі №580/11542/21.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, Суд дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з таких підстав.
Статтею 329 КАС України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.
Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови Шостого апеляційного адміністративного суду встановлено, що її прийнято в порядку письмового провадження 28 березня 2023 року.
За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 28 квітня 2023 року.
Касаційну скаргу направлено до Суду засобами поштового зв`язку 17 серпня 2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений процесуальний строк, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваної постанови ним до теперішнього часу не отримано та з її змістом він ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень. Також скаржник зазначає, що  попередні його касаційні скарги на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі №580/11542/21 були повернуті Верховним Судом та роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.
З огляду на зазначене, скаржник стверджує, що приведення касаційної скарги до вимог Верховного Суду є поважною причиною пропуску строку на касаційне оскарження. Скаржник просить також врахувати, що ухвалу Верховного Суду від 19 липня 2023 року він не отримував та з її змістом ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень.
Перевіряючи наведені заявником підстави для поновлення пропущеного процесуального строку, Суд виходить з такого.
Приписами статті 44 КАС України встановлено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).
Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку касаційного оскарження, а також належного оформлення касаційної скарги.
При цьому, Суд зауважує, що відповідно до приписів частини третьої статті 328 КАС України, підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання касаційної скарги. 
Водночас Суд позбавлений можливості перевірити вказані скаржником у заяві про поновлення строку на касаційне оскарження обставини, а саме щодо неотримання ним копії оскаржуваного судового рішення, з огляду на те, що зявником не надано суду жодних доказів на їх підтвердження, а матеріали справи витребовуються з суду першої інстанції лише в разі відкриття провадження в справі. 
Крім того, Судом установлено, що вперше касаційну скаргу було подано позивачем до суду касаційної інстанції 27 квітня 2023 року, тобто в межах встановленого законодавством строку. Проте ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2023 року зазначена касаційна скарга була повернута скаржнику у зв`язку з відсутністю достатнього обґрунтування підстав касаційного оскарження. 
Отримавши зазначену ухвалу Верховного Суду 28 червня 2023 року, позивач у той же день повторно звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою. Водночас ухвалою Верховного Суду від 19 липня 2023 року касаційну скаргу було повернуто особі, яка її подала. Зазначена ухвала Суду була отримана представником заявника 25 липня 2023 року. 
Відповідно до приписів частини 7 статті 251 КАС України, якщо копію судового рішення вручено представникові, то вважається, що його вручено й особі, яку він представляє.
Отже, з огляду на те, що ухвалу Верховного Суду від 19 липня 2023 року було отримано представником скаржника, Суд не приймає до уваги доводи останнього, що копію ухвали Суду від 19 липня 2023 року він не отримував.
Судом встановлено, що клопотання скаржника про поновлення строку не містить обґрунтувань щодо наявності об`єктивних перешкод для повторного направлення касаційної скарги у найкоротший термін після отримання зазначеної ухвали суду.
Суд зауважує, що неодноразове повернення касаційної скарги не є безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження. Крім того, обставини, за яких суд касаційної інстанції вже повертав попередні касаційні скарги, були безпосередньо пов`язані з організаційною діяльністю заявника (неналежне оформлення).
Вирішуючи питання поновлення строку касаційного оскарження, суд оцінює дотримання строків звернення до суду не тільки на час подачі первісної касаційної скарги, а й з урахуванням усього проміжку часу до постановлення відповідної ухвали про поновлення або відмову у поновленні таких строків, тривалість строку пропущеного строку та обставини пропуску строку звернення до суду.
Суд наголошує, що належним підтвердженням наміру реалізувати своє право на касаційне оскарження є направлення повторної касаційну скаргу скаржником у найкоротший строк. Водночас ця касаційна скарга направлена скаржником до Суду через 22 дні після отримання ухвали суду про повернення попередньо поданої його касаційної скарги.
Отож, з огляду на встановлені обставини та зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження клопотання скаржника про його поновлення не можна вважати обґрунтованим, оскільки неодноразове невиконання вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску такого строку, адже є такою, що залежить виключно від волі особи, яка подає касаційну скаргу, а тому не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на оскарження судового рішення повторно.
З урахуванням наведеного Суд не вбачає підстав визнавати поважними причини пропуску строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини третьої статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, указані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає залишенню без руху із установленням скаржнику строку для усунення її недоліку шляхом подання до суду касаційної інстанції: заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення, а також відповідних доказів на підтвердження викладених у заяві обставин.
Керуючись статтями 44, 248, 332 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку ОСОБА_1 на касаційне оскарження рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі №580/11542/21.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2022 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2023 року у справі №580/11542/21 залишити без руху.
Надати скаржнику строк у десять днів із дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліку касаційної скарги, зазначеного у мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                                О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                                    Ж.М. Мельник-Томенко
                                                                                                    В.М. Соколов