ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2023 року
м. Хмельницький

Справа № 669/380/23
Провадження № 33/4820/391/23

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Болотін С.М., з участю секретаря судового засідання Савчук Н.С., захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Кучерука Тараса Миколайовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року, – 
в с т а н о в и в :
Цією постановою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, працюючого машиністом тепловоза в ПАТ «Теофіпольський цукровий завод», - 

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп. 
За постановою судді, 17 квітня 2023 року о 01 год. 40 хв. ОСОБА_1 по вул. Шевченка в смт. Білогір`я керував автомобілем «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду, з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, на місці зупинки та в медичному закладі, відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
Не погоджуючись з постановою судді Яницький Ю.О. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що матеріали справи ґрунтуються виключно на фальсифікованих працівниками поліції доказах, здобутих з грубим порушенням закону, які залишилися поза увагою судді. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Заслухавши захисника ОСОБА_1 - адвоката Кучерука Т.М. на підтримку апеляційної скарги, з посиланням на зазначені в ній доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи з таких підстав.
 
Як вбачається з матеріалів справи, дізнання, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог закону, таких порушень закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, при зазначених у постанові обставинах, відповідає матеріалам справи та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.
Із змісту акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який ОСОБА_1 скріпив власноручним підписом, не висуваючи жодних скарг та заперечень, вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності на місці зупинки транспортного засобу виявляла ознаки сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (а.с. 4).
З даних направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17 квітня 2023 року вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності, виявляла ознаки сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, та від проходження огляду в медичному закладі відмовився (а.с. 5). 
Так, обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом 17 квітня 2023 року, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного закладу, повністю стверджується, жодним чином, не спростованими даними відеозапису подій з яких вбачається, що особа притягнута до адміністративної відповідальності відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі (а.с. 8). 
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
В справі не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу щодо застосування відносно ОСОБА_1 , заборонених законодавством методів дізнання, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
При цьому, в матеріалах справи не встановлено доказів, щоб ОСОБА_1 чи його захисник зверталися із заявами та скаргами до прокурора, який здійснює нагляд за органами поліції чи вищестоящих органів з приводу незаконних дій працівників поліції, а тому такі твердження викликають об`єктивний сумнів. 
Вищезазначені докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
Докази, які б підтверджували їх фальсифікацію, матеріали справи не містять. 
Суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги сторони захисту про необґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.
Сторона захисту, натомість, не навела обґрунтованих доводів, які би спростовували висновки судді. Доводи апеляційної скарги і матеріали справи не містять вказівок на порушення вимог закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення.
Об`єктивних даних, які вказували на відсутність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , в матеріалах справи не встановлено. 
Протокол про адміністративне правопорушення, кваліфікація дій ОСОБА_1 , з якою погодився суддя, містить виклад фактичних обставин, в тому числі часу, місця та інших обставин вчинення правопорушення, наскільки вони відомі органам поліції. Знайшли вони своє відображення і у постанові, тобто при її постановлені суддя повністю вирішив питання, зазначені в ст. 283 КУпАП. 
Тому твердження сторони захисту, що органами поліції та суддею не виконані вимоги ст. 256 КУпАП не заслуговують на увагу та підлягають відхиленню.
Посилання сторони захисту на відсутність у протоколі посилання на технічний прилад, за допомогою якого здійснювався відеозапис, а також на його недопустимість, оскільки такий проведений з порушенням принципу безперервності, не свідчить про його неналежність та недопустимість, так як із даних відеозапису вбачається, що саме ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що той відмовився. Даний відеозапис сумнівів щодо його достовірності та допустимості не викликає, оскільки не містить ознак фальсифікації та фабрикації. А тому, суддя місцевого суду обґрунтовано поклав такий в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції не роз`яснювали права  ОСОБА_1 , передбачені ст. 268 КУпАП, не є відповідно до вимог чинного законодавства беззаперечною підставою для скасування постанови судді першої інстанції. Разом з тим, такі права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, в тому числі право мати захисника, були забезпечені останньому в процесі судового розгляду. 
Твердження сторони захисту про те, що працівниками поліції було безпідставно зупинено його автомобіль є необґрунтованими, оскільки спростовуються даними відеозапису. Так, із відеозапису вбачається, що поліцейський проінформував ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, а саме про те, що останній керує автомобілем в комендантську годину.
Разом з тим, Указом Президента України в Україні введений воєнний стан, який діє на даний час.
Пунктом 3 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати чи зафіксувати дані, що містяться в документах, якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю.
Рішення, за яким автомобіль може бути зупинений, базується на випадковому виборі, виклику підозри, даних розвідки.
Як вбачається із матеріалів провадження, транспортний засіб марки «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , був зупинений працівниками поліції для перевірки документів. В ході розмови, виявилось, що водій перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, підстав вважати, що в процесі встановлення обставин справи зі сторони органів поліції на особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності, чинився тиск, проводилася фальсифікація матеріалів справи, в суду немає.
Доводи про те, що працівник поліції ОСОБА_3 не мав повноважень на зупинку транспортного засобу, оскільки згідно інформації наданої на адвокатський запит, вбачається, що 17 квітня 2023 року останній на чергуванні не перебував, а Драгер йому не видавався, є необґрунтованими та спростовується наявним у справі відеозаписом, з якого вбачається, що поліцейський ОСОБА_3 перебував на чергуванні під час зупинки ОСОБА_1 . При цьому, ОСОБА_3 , як службова особа органу поліції, склав та скріпив всі процесуальні документи власноручним підписом, чим надав їм офіційний статус та не застосовував прилад Драгер, оскільки ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився.
Жодним чином не спростовують факту вчинення правопорушення, не впливають на кваліфікацію його дій та не звільняють ОСОБА_1 від встановленої законом відповідальності твердження сторони захисту про неправильно вказаний час складення протоколу. Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що останній скріпив власноручним підписом всі документи у справі, не висуваючи жодних скарг та заперечень.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на докази та порушення вимог закону, які б спростовували висновки суду і були б підставами для зміни або скасування судового рішення.
Враховуючи сукупність вищевказаних доказів, суддя першої інстанції, повно, всебічно та об`єктивно розглянувши справу, прийшов до правильного висновку про їх достатність для встановлення вини ОСОБА_1 та вмотивовано визнав його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суддя дотримався вимог ст. 33 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, взявши до уваги характер вчиненого правопорушення і врахувавши, що санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративне стягнення - штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
Накладене на ОСОБА_1 стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення особи притягнутої до адміністративної відповідальності та запобігання вчиненню нових адміністративних правопорушень.
Зокрема, суддею при визначенні ОСОБА_1 виду стягнення взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи. 
За таких обставин вважаю, що стягнення, накладене на ОСОБА_1 , при даних конкретних обставинах справи та особи притягнутої до адміністративної відповідальності є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону. 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, –

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Білогірського районного суду Хмельницької області від 08 червня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1  залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката Кучерука Тараса Миколайовича – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                Сергій БОЛОТІН