ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/3828/23                                 Головуючий 1 інстанції – Лисиченко С.М.
Провадження № 33/818/894/23                                                   Суддя суду апеляційної інстанції – Курило О.М.
Категорія: ч.1 ст.483 МК України 
ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
30 серпня 2023 року Харківський апеляційний суд у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Курила О.М., при секретареві Ковері Р.М., без участі особи притягнутої до адміністративної відповідальності –  ОСОБА_1  чи його захисника, з участю представника митниці – Тупікової О.О. за умови, що всі учасники належним чином повідомлені про розгляд даної справи і ні від кого з них не надійшло заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи з поважних причин, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові, справу за апеляційною скаргою представника Харківської митниці на постанову Київського районного суду м.Харкова від 31.07.2023 року, -
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Постановою Київського районного суду м.Харкова від 31.07.2023 року закрито провадження у справі про порушення митних правил щодо притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
З постанови Київського районного суду м.Харкова від 31.07.2023 року вбачається, що згідно з протоколом про порушення митних правил №0011/80700/23 від 03.02.2023 р., 16.01.2023 р. до Харківської митниці листом Державної митної служби України від 13.01.2023 р. № 26/26-04/7,14/65 надійшло звернення митних органів Турецької Республіки щодо проведення перевірки законності ввезення на митну територію України товарів "трикотажне полотно, порт`єрна тканина, тканина текстильна, нитки швейні" ТОВ "КОМПАНІЯ "ДЖЕРОН" (код ЄДРПОУ 41381521). 
В ході опрацювання вказаної інформації встановлено, що для митного оформлення вказаних товарів у митний режим «імпорт» керівником та декларантом ТОВ "КОМПАНІЯ "ДЖЕРОН" гр.України ОСОБА_1 до Харківської митниці були подані митні декларації №№UA807190/2017/311653 від 28.08.2017 р., UA807190/2017/315240 від 17.10.2017 р., UA807190/2017/316893 від 08.11.2017 р. Відправником товарів виступала турецька компанія "EKVATOR TEKS KUMAS SAN VE DIS TIC LTD STI" (ISTANBUL/TURKEY), а продавцем товару є компанія "TANTEKS BOYA APRE TEKSTIL SAN.VE TIC.LTD.STI" (Турція). 
Згідно поданих до митного оформлення документів, а саме рахунку № 01708-022 від 22.08.2017 р. вартість товару по митній декларації № UA807190/2017/316893 від 08.11.2017 р. складала 34 059,44 USD; рахунку № 01710-013 від 13.10.2017 р. вартість товару по митній декларації № UA807190/2017/315240 від 17.10.2017 р. складала 35 039,13 USD; рахунку №01709-021 від 21.09.2017 р. вартість товару по митній декларації № UA807190/2017/316893 від 08.11.2017 р. складала 30 683.82 USD. Загальна вартість - 99782,39 USD. Вказані рахунки були видані компанією "TANTEKS BOYA APRE TEKSTIL SAN.VE TIC.LTD.STI" для ТОВ "КОМПАНІЯ "ДЖЕРОН". Згідно інформації, наданої митними органами Турецькою Республіки, експортні декларації на вказані товари були оформлені компанією "EKVATOR TEKS KUMAS SAN VE DIS TIC LTD STI". При цьому митним органам Турецької Республіки були надані рахунки, видані компанією "EKVATOR TEKS KUMAS SAN VE DIS TIC LTD STI" для ТОВ "КОМПАНІЯ "ДЖЕРОН", копії вказаних рахунків були надіслані до Харківської митниці. У результаті порівняння примірників рахунків, наданих до митного оформлення у Харківську митницю та рахунків, наданих до митного оформлення у Турецькій Республіці було встановлено, що відомості щодо найменування та кількості товарів співпадають, однак вартість товарів, заявлена до митного оформлення у Турецькій Республіці є вищою ніж вартість цих товарів при митному оформленні у Харківській митниці. Так, вартість товарів згідно рахунку № GIB2017000000135 від 22.08.2017 р. складала 85 224,80 USD; вартість товару згідно рахунку № GIB2017000000224 від 12.10.2017 р. складала 83 466.60 USD; вартість товару згідно рахунку № GIB2017000000182 від 21.09.2017 р. складала 78 483.09 доларів США. Загальна вартість – 247 174,49 USD, що у перерахунку згідно офіційних курсів валют, чинних на дату митного оформлення становить 6 453 238,61 грн. Таким чином, гр. ОСОБА_1 під час митного оформлення зазначених митних декларацій подав митному органу як підстави для переміщення товарів документи, що містили неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів.
За даним фактом стосовно гр. ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил за ознаками ч.1 ст.483 Митного кодексу України.
З матеріалів справи вбачається, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 14.01.2022 р. (а.с.10). 18.05.2023 р. вказаний матеріал надійшов до Київського районного суду м. Харкова. Тобто, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив 15.07.2022 р.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції дійшов до висновку, що провадження по даній справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України, навіть за наявності в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

На вказану постанову представник Харківської митниці – Тупікова О.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м.Харкова від 31.07.2023 року та прийняти нову, якою гр. ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення відповідно до санкції цієї статті.
Зазначає, що Харківська митниця не погоджується з постановою суду першої інстанції у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права.
Вказує, що гр. ОСОБА_1 було порушено митні правила, передбачені ч.1 ст.483 МК України, а саме переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості. За даним фактом стосовно гр. ОСОБА_1 був складений протокол.
Посилається на положення МК України, а саме ч.1, 2 ст.69, ч.1 ст.257, пп.5, пп.6 ч.8 ст.257, ст.458, ч.2 ст.459 про правила декларування товарів та відповідальність у разі порушення вищезазначених норм.
Разом з цим, наголошує, що факт правопорушення гр. ОСОБА_1 не спростовано жодним чином. Відтак, вважає, що Харківська митниця отримала звернення від митних органів Турецької Республіки 16.01.2023 р., а матеріали справи були направлені до суду 18.05.2023 р. тобто до закінчення 6 місяців з дня виявлення правопорушення.
На підставі вищевикладеного вказує, що судом першої інстанції прийнято необґрунтоване рішення про закриття провадження по даній справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України.

Позиції учасників судового апеляційного провадження.

У судовому засіданні приймала участь представник Харківської митниці – Тупікової О.О. Вона підтримала свою апеляційну скаргу і просила її задовольнити. ОСОБА_1 про дату та час розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином, проте у судове засідання не з`явився.
Враховуючи наведене, а також вимоги ст.ст.268, 294 КУпАП, суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності гр. ОСОБА_1 .
У судовому засіданні ОСОБА_2 просила звернути увагу на те, що початковим моментом з якого слід відраховувати 6-ти місячний строк є 16.01.2023 р., тобто день, коли Харківська митниця отримала листа від Державної митної служби України.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст.ст.245,252,280 КУпАП та ст.ст.486,489 МК України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в тому числі, про порушення митних правил, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.
Як вбачається з матеріалів справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Факт вчинення гр. ОСОБА_1 правопорушення підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про порушення митних правил від №0011/80700/23 від 03.02.2023 р., доповідною запискою головного державного інспектора ОВ УБК ПМП Харківської митниці Кузнецова О.; митною декларацією № 807190/2017/311653 від 23.08.2017 р.; рахунком-фактурою №01708-022 від 22.08.2017; специфікацією до контракту №01708-022 від 22.08.2017; митною декларацією № А807190/2017/315240 від 13.10.2017 р.; рахунком-фактурою № 01710-013 від 13.10.2017 р.; специфікацією до контракту №20171113 від 13.10.2017 р.; митною декларацією №807190/2017/316893 від 21.09.2017 р.; рахунком-фактурою №01709-021 від 21.09.2017 р.; специфікацією до контракту №01709-021 від 21.09.2017 р. 
Разом з цим, відповідно до ч.1 ст.467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.
Суд першої інстанції зазначив, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 14.01.2022 р. (а.с.10). 18.05.2023 р. вказаний матеріал надійшов до Київського районного суду м. Харкова. Тобто, строк притягнення до адміністративної відповідальності сплив 15.07.2022 р.
З огляду на зазначене, суд першої інстанції закрив провадження по даній справі у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 467 МК України. Вказана обставина виключає можливість застосування до особи адміністративного стягнення.
Суд апеляційної інстанції, заслухавши представника Харківської митниці, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, щопостанову Київського районного суду м.Харкова від 31.07.2023 рокупотрібно залишити без змін, апеляційну скаргу необхіднозалишити без задоволення, виходячи з наступного.
Стаття 9 КУпАП передбачає, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за який законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Провадження у справах про порушення митних правил згідно ст.487 МК України, здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю якщо на момент розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного стягнення.
Так, ч.4 ст.255 МК України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму. Таким чином, у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України, та надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення, митне оформлення вважається закінченим.
Це свідчить про те, що із закінченням митного оформлення дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, є завершеними, а не тривають протягом невизначеного періоду часу до їх виявлення.
З огляду на це, передбачене ч.1 ст.483 МК України порушення митних правил, яке полягає у переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення документів, що містять неправдиві відомості характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли таке правопорушення повинно бути виявлене контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю.
Таким чином, дане правопорушення не є триваючим, оскільки поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товарів, було вчинено як одноразові дії, які й характеризують склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Тому саме з цього моменту й слід обраховувати строк, передбачений законодавством, для притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Про це вказано і в правовій позиції Верховного суду України, викладеній у Постанові від 09 квітня 2012 року у справі № 21-260а11, порушення митних правил, яке полягає в заявленні у митній декларації неправдивих відомостей як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, що спричинило їх недобори до бюджету, характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю. Митна декларація, як і інші нормативно-правові акти, що встановлюють порядок подання та заповнення декларації, не містить положень, які б дозволяли особі, яка її подала, вносити до декларації зміни, доповнення чи виправлення після її прийняття митним органом та митного оформлення товару. Тому зазначене порушення митних правил не можна вважати триваючим, воно припиняється із поданням декларації митному органу.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.01.2022 р. за №936/11 на адресу Державної митної служби України надійшло звернення митних органів Турецької Республіки (а.с.10), яке остання спрямувала на адресу Харківської митниці 16.01.2023 р. за вх.№259/4 (а.с.9), тобто через рік після його отримання.
Таким чином, судом першої інстанції вірно встановлено, що днем виявлення правопорушення є саме 14.01.2022 р.
За таких обставин, враховуючи те, що органом митниці було виявлено правопорушення 14.01.2022 р., а матеріали цієї справи про порушення митних правил стосовно гр. ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України надійшли до суду 18.05.2023 р., тобто від дня виявлення порушення митних правил сплинув строк більше ніж 6 місяців (1 рік 4 місяці 4 дні), суд першої інстанції, дотримуючись вимог ч.1 ст.467 МК України, обґрунтовано закрив провадження по цій справі у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Всі інші доводи представника Харківської митниці не знаходять свого підтвердження і спростовуються доказами, які наявні в матеріалах справи.
Важливо наголосити, що низка рішень ЄСПЛ дійсно містить, розвиває та удосконалює підхід до обґрунтованості (вмотивованості) судових рішень.
До того ж, у пункті 34 рішення у справі «Шкіря проти України» (заява № 30850/11) ЄСПЛ повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує національні суди обґрунтовувати свої рішення. Це зобов`язання не можна розуміти як таке, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а питання дотримання цього зобов`язання має вирішуватися виключно з огляду на обставини справи (див., наприклад, рішення у справах «Гарсія Руіз проти Іспанії» [ВП] (Garcia Ruiz v. Spain) [GC], заява № 30544/96, пункт 26, ЄСПЛ 1999-I, «Проніна проти України» (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, пункт 25, від 18 липня 2006 року, «Бендерський проти України» (Benderskiy v. Ukraine), заява № 22750/02, пункти 42-47, від 15 листопада 2007року, та «Богатова проти України» (Bogatova v. Ukraine), заява №5231/04, пункти 18 і 19, від 07 жовтня 2010 року).
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись ст. ст. 1, 7, 25, 33, 38, 294, 295 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:
Постанову Київського районного суду м.Харкова від 31.07.2023 рокупо справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України, – залишити без змін.
Апеляційну скаргу представника Харківської митниці, – залишити без задоволення. 
Оскарження даної постанови в касаційному порядку у відповідності до ст.294 КУпАП не передбачено.

Суддя Харківського апеляційного суду   О.М.Курило