СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2023 року                                  м. Харків                        Справа № 922/848/23  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Істоміна О.А. , суддя  Медуниця О.Є.
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут",  м. Київ                     (вх. № 1093 Х/3) на рішення Господарського суду Харківської   області від 12.05.2023 у справі № 922/848/23 (повний текст складено та підписано 12.05.2023, м.Харків) суддя                   Р. М. Аюпова
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", м. Київ
до   Приватного акціонерного товариства "Гонг", м. Харків 
про  стягнення коштів 

          ВСТАНОВИВ:

02.03.2023 позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут",                    м. Київ, звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до відповідача, Приватного акціонерного товариства "Гонг", м. Харків про стягнення заборгованості по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-23712-21 від 16.11.2021 у розмірі 19 999, 99 грн - основної заборгованості, 6 797, 75 грн – пені, 1 101,75 грн - 3% річних, 8  567, 12 грн - інфляційних втрат. Також просив відшкодувати за рахунок відповідача понесені судові витрати у сумі 2 684, 00 грн та суму витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі  3 646, 66 грн (арк.спр.1-2).
В обгрунтування позову позивач посилається  на порушення відповідачем свого зобов`язання за укладеним договором в частині вчасної та в повному обсязі оплати за спожитий природний газ.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 08.03.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі №922/848/23. Розгляд справи №922/848/23 призначено за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін (арк.спр.33-35).
14.03.2023 позивач звернувся до  суду із заявою про уточнення позовних вимог б/н від 08.03.2023, за змістом якої просив суд вважати вірним до стягнення наступні суми: заборгованість за спожитий природний газ по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-23712-21 від 16.11.2021 в розмірі 19  999,99 грн, пеню у розмірі 6  797,75 грн., 3% річних у розмірі 1  101,75 грн., інфляційні втрати 8  567,12 грн.Відшкодувати за рахунок відповідача понесені ТОВ «Твій Газзбут» судові витрати у сумі 2684, 00 грн та суму витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 3  646,66 грн (арк. спр.36).
05.04.2023 позивач звернувся до  суду  із заявою про зменшення розміру позовних вимог б/н від 03.04.2023 (арк.спр. 118).
Вищенаведена заява була обґрунтована тим, що 08.03.2023 та 10.03.2023 відповідачем було проведено оплати за спожитий природний газ по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-23712-21 від 16.11.2021 у загальному розмірі 20  000, 00 грн, що є повною сплатою заборгованості, а тому ТОВ «Твій Газзбут», керуючись вимогами  п. 2 ч. 2 ст.46 ГПК України  змінює розмір позовних вимог  шляхом зменшення і визначає ціну позову 16  466,61 грн, з яких:
-9  797, 75 грн – пеня;
-1  101,75 – 3% річних;
-8  567,12 грн – інфляційні втрати.
Попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат: судовий збір у розмірі 2  684, 00 грн та сума витрат на професійну правничу (правову) допомогу в розмірі 3  646,66 грн. 
Ухвалою господарського суду від 10.04.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог (№ 8252 від 05.04.2023) ( арк.спр.131-132).
03.05.2023 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» надійшла заява про стягнення витрат на професійну правничу допомогу б/н від 02.05.2023 (арк.спр.139-140).
Рішенням Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю (арк.спр.146-154).
Рішення  суду обґрунтоване тим, що за спожитий у лютому 2022 року природний газ, відповідачем була здійснена оплата вчасно, у відповідності до умов договору №41АР200-23712-21 від 16.11.2021, що свідчить про безпідставність твердження позивача про порушення відповідачем умов договору та додаткової угоди від 04.02.2022 щодо вчасної сплати заборгованості за спожитий природний газ та у зв`язку з цим нарахування відповідачу 6  797,75 грн – пені, 1  101,75 грн – 3% річних, 8  567,12 грн – інфляційних втрат. Суд дійшов висновку, що позивачем не доведено правового обґрунтування щодо правомірності підстав нарахування відповідачу зазначеної суми заборгованості. Також, судом було відмовлено у задоволенні заяви стосовно витрат на правничу допомогу у розмірі 4  000,00 грн.
Не погодившись з ухваленим рішенням позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут", м.Київ звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою б/н від 31.05.2023, в якій просить суд:
          - прийняти до розгляду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" на рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 року у справі №922/848/23;
          - апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" задовольнити;
          - рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 року у справі №922/848/23 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" задовольнити у повному обсязі (арк.спр.158-161).
          Апелянт, не погоджуючись з рішенням суду, вважає його безпідставним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Підставами скасування рішення скаржник вважає наступне.
Суд першої інстанції не звернув уваги, що лише через рік після фактичного надання послуг з газопостачання, які надавались в лютому 2022 року та звернення  ТОВ «Твій Газзбут» до суду з позовною заявою 02.03.2023, відповідачем було сплачено заборгованість  за спожитий у лютому 2022 року природний газ по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-23712-21 від 16.11.2021, що підтверджується наданими платіжними дорученнями (від 08.03.2023 та 10.03.2023), а тому така оплата, на думку скаржника, не може вважитися вчасною. Апелянт вважає, що висновок суду першої інстанції щодо вчасності розрахунку та відповідно безпідставності нарахування ТОВ «Твій газзбут» 6  797,75 грн – пені, 1  101,75 грн – 3% річних, 8  567,12 грн – інфляційних втрат є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.
ТОВ «Твій Газзбут» на час подання позову не могло надати докази загальної вартості послуг відносно розгляду справи у суді першої інстанції, що надається виконавцем за умовами додаткової угоди №ПД/01549165, а лише зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми загальної вартості витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10% від суми позову - 3  646,66 грн. В свою чергу, 02.05.2023 представником позивача до суду першої інстанції було подано заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу разом із копією акту приймання – передачі наданих послуг та копією звіту про фактично надані послуги за додатковою угодою №ПД/01549165 від 23.02.2023 до договору про надання юридичних послуг №38А200-4918-21 від 01.11.2021 за період 23.02.2023-01.05.2023. Таким чином, загальна кількість наданих послуг згідно акту приймання-передачі послуг від 01.05.2023 за додатковою угодою №ПД/01549165 до договору складає 2 год. на загальну 4  000,00 грн. Однак, на підставі ч. 4 ст.129 ГПК України судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, які було понесено позивачем та підтверджено наданими доказами. Таким чином, апелянт просить задовольнити вимогу позивача та зазначає, що у зв`язку з апеляційним переглядом рішення суду позивач також очікує понести судові витрати у розмірі сплаченого судового збору у сумі 4  066,62 грн, а також витрат на професійну правничу (правову) допомогу за орієнтованим розрахунком у розмірі 10% від суми позову, а саме (16466,62 х 10%) – 1  646,66 грн.
          Відповідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2023 року сформовано склад колегії суддів Східного апеляційного господарського суду: головуючий суддя Радіонова О.О., судді Істоміна О.А.,                   Медуниця О.Є. 
          Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 12.06.2023, зокрема, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" на рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 у справі №922/848/23. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Твій Газзбут" на рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 у справі №922/848/23 вирішено розглядати без повідомлення учасників справи.
Встановлено відповідачу строк до 27.06.2023 року включно, для подання відзиву на апеляційну скаргу (заяв, клопотань, тощо) з доказами його надсилання іншій стороні у справі.
           20.06.2023 з Господарського суду Харківської області надійшли матеріали  справи №922/848/23.
          27.06.2023 (в межах строку, встановленого судом) від Приватного акціонерного товариства «Гонг» надійшов відзив на апеляційну скаргу (з додатками), за змістом якого відповідач просить суд:
          - прийняти даний відзив на апеляційну скаргу;
          - відмовити у задоволенні позовної заяви ТОВ «Твій Газзбут» повністю;
          - рішення Господарського суду Харківської області залишити без змін;
          - судові витрати покласти на позивача ТОВ «Твій  Газзбут» (арк.спр.191-197).
          Відповідач заперечує щодо вимог апеляційної скарги та вважає доводи позивача щодо незаконності рішення суду першої інстанції необґрунтованими, безпідставними та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Вважає, що у своїй апеляційній скарзі позивач намагається здійснити підміну понять загальновідомим обом сторонам обставинам та ввести суд в оману.
          Приватне акціонерне товариство «Гонг» вважає, що рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 у справі №922/848/23 ухвалено відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, та правильно застосовано судом як норми процесуального так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, доведено та всебічно обґрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам, які надавались суду, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.
          Крім того, відповідач зазначив, що на теперішній час ПрАТ «Гонг» виконав свої зобов`язання за договором поставки, після належного досудового врегулювання, а тому позивач передчасно звернувся до суду з позовом, зобов`язання якого виконувалось.
          Відзив на апеляційну скаргу судом розглянуто та долучено до матеріалів справи.
Відповідно ч. ч. 13 ст. 8 ГПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Матеріалами справи підтверджується належне повідомлення сторін про відкриття апеляційного провадження у справі та розгляд даної апеляційної скарги в порядку, передбаченому частиною 10  статті 270 ГПК України.
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів  встановила наступне.
Рішенням господарського суду в межах даної справи встановлені та сторонами не заперечуються наступні обставини.          
16 листопада 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю  “Твій Газзбут” (надалі - ТОВ “Твій Газзбут”, позивач,  за договором - постачальник) та Приватним акціонерним товариством “Гонг” (надалі - ПрАТ “Гонг”, відповідач, за договором - споживач) укладено договір на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-23712-21 (далі - договір) ( арк.спр. 7-8).
Відповідно до п. 1.1. договору ТОВ “Твій Газзбут” зобов`язувалось передати у власність споживачу у 2021-2022 роках природний газ (далі - газ), а споживач зобов`язався прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені договором, (зі змінами внесеними додатковою угодою № ДУ-1/41АР200-23712-21 від 30.12.2021  до договору).
Річний плановий обсяг постачання газу згідно з п. 1.2. договору у 2022 році складає до 67 000 куб.м. (зі змінами внесеними додатковою угодою №ДУ-1/41АР200-23712-21 від 30.12.2021 до  договору).
Відповідно до п. 2.5.3, 2.5.4. договору, споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання - передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику примірник оригіналу акта приймання - передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання - передачі природного газу. У випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) природного газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ чи оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.
Розділом 3  сторони погодили «Ціна постачання природного газу».
Відповідно до п. 4.2 договору оплата газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України – гривні в наступному порядку:
- оплата в розмірі 100% (сто відсотків) за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем.
Згідно з п. 4.4 договору  датою оплати (здійснення розрахунку) є дата  зарахування коштів на банківський рахунок постачальника.
Пунктом 5.5.2. договору передбачені обов`язки споживача, відповідно до яких, споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.
Відповідно до п. 9.1. договору, договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін і діє в частині постачання газу з газової доби, з якої споживач включений до реєстру споживачів ТОВ “Твій Газзбут” в інформаційній платформі оператора ГТС до 04.02.2022, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення” (зі змінами внесеними додатковою угодою №ДУ-3/41АР200-23712-21 від 04.02.2022 до договору).
Відповідно до додаткової угоди №ДУ-3/41АР200-23712-21 від 04.02.2022, сторони домовились припинити дію договору №41АР200-23712-21 від 16.11.2021 року (арк.спр.15).
Із матеріалів справи вбачається, що позивач надав відповідачу послуги з постачання природного газу: у лютому 2022 року - 793,50 куб.м. вартістю 39 011,54 грн.
За підсумками надання послуг з газопостачання за лютий 2022 року, позивачем сформовано та направлено відповідачу акт приймання-передачі газу №ТГ382007245 від 28.02.2022 до договору на постачання природного газу для потреб непобутових споживачів №41АР200-23712-21 від 16.11.2021, відповідно до якого позивачем у лютому 2022 року були передані відповідачу 793,50 куб.м. природного газу вартістю 39 011, 54 грн (арк.спр.11).
Відповідач підписаний акт приймання - передачі природного газу не повернув, мотивовану відмову в письмовій формі від підписання акту приймання - передачі природного газу не надав.
Таким чином, позивач на виконання умов договору надав відповідачу послуги з постачання природного газу у лютому 2022 року всього 793,50 куб.м. на загальну суму                 39 011, 54 грн.
Як вказує позивач, станом на 01.02.2022 в обліку позивача існувала переплата за послуги з газопостачання за попередній період (січень 2022) у розмірі 721, 73 грн. 
Крім того, 13.02.2023  відповідачем було проведено оплату на загальну суму                          10 000 грн. Таким чином, вказані суми оплат лише частково покрили заборгованість, яка склалася в обліку позивача за спожитий у лютому 2022 року природний газ.
Враховуючи вищевикладене, сума заборгованості по вищезазначеному договору з урахуванням часткових оплат складала 28 289,29 грн за отриманий відповідачем природний газ у лютому 2022 році, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до господарського суду за захистом свого порушеного права.
При цьому, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача заборгованість  за спожитий у лютому 2022 року природний газ, з урахуванням суми пені, 3 % річних та інфляційних витрат.
Вищевказані обставини стали підставою для звернення  Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» з відповідним позовом до Господарського суду Харківської області.
В подальшому, позивач звертався до суду першої інстанції з заявою про уточнення позовних вимог та заявою про зменшення розміру позовних вимог (арк.спр.36, 116).
Господарський суд Харківської області ухвалив рішення від 12.05.2023 про відмову у задоволені позову з урахуванням цих заяв.
          Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з  огляду на наступне.
          Згідно з ч. 1  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Як свідчать матеріали справи №922/848/23, предметом спору у ній є матеріально-правова вимога позивача про стягнення з відповідача за договором постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-23712-21 від 16.11.2021   (з урахуванням додаткових угод) заборгованості, що складається з 3% річних, інфляційних втрат та  пені.          
          Згідно з п. 1 ч. 2  ст. 11 ЦК України  підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
          Частиною першою  статті 509 ЦК України  передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
          Статтею 627 ЦК України  передбачено, що відповідно до  ст. 6 цього Кодексу  сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
          Відповідно до  ст. 629 ЦК України  договір є обов`язковим для виконання сторонами.
          За приписами статей  525,  526  цього  Кодексу  зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього  Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
          Згідно з ч. 1  ст. 193 ГК України  суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Спірні правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання природного газу від 16.11.2021 року№ 41АР200-23712-21  для потреб не побутових споживачів, який за своєю правовою природою є договором поставки.
          Відповідно до ч. ч. 1, 2  статті 712 ЦК України  за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
          Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 714 Цивільного кодексу України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.
          Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
          Відповідно до ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.
          Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу здійснюється за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.
          Правила постачання природного газу затверджені постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496, розроблені на виконання п. 17 ч.3 ст. 4 Закону України «Про ринок природного газу» та регулюють відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи (далі - Оператори ГРМ/ГТС). Дія цих Правил поширюється на постачальників, споживачів природного газу - фізичних осіб (побутових споживачів), фізичних осіб - підприємців, юридичних осіб та Операторів ГРМ/ГТС.
          Споживач зобов`язаний забезпечувати своєчасну та повну оплату вартості природного газу згідно з умовами договорів (п.2 ч.2 ст.13 Закону України «Про ринок природного газу»).
          Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил постачання природного газу підставою для постачання природного газу споживачу є, зокрема:
          - наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газорозподільної системи, договору розподілу природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГРМ, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;
          - наявність у споживача, об`єкт якого підключений до газотранспортної системи, договору транспортування природного газу, укладеного в установленому порядку між споживачем та Оператором ГТС, та присвоєння споживачу Оператором ГТС персонального ЕІС-коду як суб`єкту ринку природного газу;
          - наявність у споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу та дотримання його умов;
          - наявність підтвердженого обсягу природного газу на відповідний розрахунковий період для потреб споживача.
          Пунктом 9 розділу ІІ Правил постачання природного газу передбачено, що постачальник забезпечує споживача необхідними підтвердженими обсягами природного газу відповідно до умов договору постачання природного газу.
          В пункті 3 розділу І Правил постачання природного газу встановлено, що постачання природного газу споживачу здійснюється на підставі договору постачання природного газу між постачальником та споживачем, який укладається відповідно до вимог цих Правил, та після включення споживача до Реєстру споживачів постачальника в інформаційній платформі Оператора ГТС у відповідному розрахунковому періоді в порядку, визначеному Кодексом газотранспортної системи. Постачальник не має права реєструвати споживача у власному Реєстрі споживачів постачальника у розрахунковому періоді, не погодженому зі споживачем.
          Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Правил постачання природного газу серед істотних умов договору постачання природного газу містяться, зокрема, найменування постачальника і споживача та їх EIC-коди як суб`єктів ринку природного газу.
           Як зазначає відповідач, на протязі дії договору ПрАТ «Гонг» своєчасно та повному обсязі здійснювало платежі за спожитий газ.
          Водночас,  як   свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, позивач надав відповідачу послуги з постачання природного газу у лютому 2022 року -                  793,50 куб.м. вартістю 39 011,54 грн.
За підсумками надання послуг з газопостачання за лютий 2022 року позивачем сформовано та направлено відповідачу акт приймання-передачі газу №ТГ382007245 від 28.02.2022 до договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів № 41АР200-23712-21 від 16.11.2021, відповідно до якого позивачем у лютому 2022 року були передані відповідачу 793, 50 куб.м. природного газу вартістю   39 011, 54 грн. 
Відповідач підписаний акт приймання - передачі природного газу не повернув, мотивовану відмову в письмовій формі від підписання акту приймання - передачі природного газу не надав.
Таким чином, позивач на виконання умов договору надав відповідачу послуги з постачання природного газу у лютому 2022 року всього 793,50 куб.м. на загальну суму                     39 011, 54 грн., що підтверджується актом №ТГ382007245 приймання-передачі природного газу до договору  на постачання природного газу  від  16.11.2021 (арк.спр.11).
Вищевказаний акт  було отримано відповідачем засобами електронного зв`язку одержувач ПрАТ «Гонг» - директор Лавриненко Н.В. ( арк.спр.12).
Відповідно до п. 2.5.3, 2.5.4. договору, споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання - передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику примірник оригіналу акта приймання - передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання - передачі природного газу. У випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу споживачем, обсяг постачання (споживання) природного газу встановлюється постачальником в односторонньому порядку, на підставі даних оператора ГРМ чи оператора ГТС. Споживач в такому разі не позбавлений права звернутись до суду за вирішенням спору з приводу обсягів спожитого газу. До прийняття рішення судом та набрання таким рішенням законної сили, обсяг спожитого газу та вартість послуг з його постачання встановлюється відповідно до даних постачальника. У випадку не повернення споживачем підписаного оригіналу акту приймання-передачі газу, або ненадання письмової обґрунтованої відмови від його підписання протягом 2 календарних днів з дати отримання, такий акт вважається підписаним споживачем, а обсяг спожитого газу встановлюється відповідно до даних постачальника.
З метою оперативного контролю за процесом споживання природного газу всіма категоріями споживачів, державою була розроблена та впроваджена у роботу електронна платформа, принципи її  функціонування передбачені Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою Національною комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2496 від 30.09.2015 року (зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1382/27827).
Згідно з інформацією щодо споживання природного газу наданої Оператором ГРМ, відповідачем у лютому 2022 року було спожито 793,50 куб.м., а саме: 01.02.2022 р. було спожито 202,40 куб.м; 02.02.2022 було спожито 198,21 куб.м.; 03.02.2022 р. було спожито 195,87 куб.м.;  04.02.2022 було спожито 197,02 куб.м.
З метою підтвердження обсягів фактично спожитого природного газу позивачем було надано до суду першої інстанції відповідні скріни з інформаційної платформи Оператора ГТС.
Пунктом 5.5.2. договору передбачені обов`язки споживача, відповідно до яких, споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.
Засобами електронного зв`язку, позивач  на офіційну адресу відповідача направив відповідачу рахунок  на оплату №62013146 від 22.03.2022 (арк.спр. 71-72).
07.06.2022 відповідач звернувся до позивача з листом №96, за змістом якого просив переглянути умови оплати за спожитий природний газ, та зважаючи на вкрай надзвичайні події, в яких опинилась наша країна та бізнес, просить не нараховувати залишок несплаченої суми у розмірі 38  289,82 грн згідно рахунку на оплату №62013146 від 22.03.2022 (арк. спр. 77).
13.06.2022 о 12:46 год позивачем повторно на електронну адресу відповідача надіслано лист з проханням сплатити рахунок за  поставку природного газу (арк.спр. 75). 
01.08.2022 відповідач повторно звернувся до позивача з листом №136, за змістом якого зазначає, оскільки звернення від 06.06.2023 не було розглянуто позивачем, відповідач переконливо просить позивача в черговий раз переглянути умови оплати за спожитий природний газ, та зважаючи на вкрай надзвичайні події, в яких опинилась наша країна та бізнес просить не нараховувати залишок несплаченої суми у розмірі 38  289,82 грн згідно рахунку на оплату №62013146 від 22.03.2022 (арк.спр.79).
23.09.2022 позивач на поштову адресу відповідача направив лист №200-Сл-76457-0922, за змістом якого зазначив, що для уникнення звернення до суду або припинення газопостачання, просив відповідача в строк до 30.09.2022 провести оплату заборгованості за природний газ в сумі 38  289,81 грн (арк.спр.86).
08.11.2022 відповідач листом №179 звернувся до позивача з вимогами, аналогічними змісту попередніх листів (арк.спр.80).
05.12.2022 позивач  направив на поштову адресу відповідача лист, згідно якого ТОВ «Твій Газзбут», зокрема,  поінформувало відповідача про те, що готує відповідні документи для звернення до Господарського суду Харківської області із позовною заявою про стягнення заборгованості за природний газ, нарахувавши при цьому всі передбачені чинним законодавством України компенсаційні суми (3% річних, інфляційні втрати, тощо)  (арк.спр.85).
05.01.2023 відповідач звернувся до позивача з листом №1, в якому зазначено, що ТОВ «Твій Газзбут» не надало відповіді на всі питання, в тому числі із чого складається заборгованість в розмірі 38 289,81 грн. Відповідач просить, з метою вирішення всіх спірних питань, повторно надати наступну інформацію, помісячно, за весь опалювальний сезон 2021-2022: 
- скільки фактично спожито газу ПрАТ «Гонг»;
- скільки нараховано для оплати за спожитий газ (розрахунок);
- скільки сплачено за спожитий газ, дата надходження коштів від ПрАТ «Гонг»;
- причини збільшення або зменшення нарахувань за спожитий газ та складові ціни за 1 м3 газу;
- із чого складається заборгованість в розмірі 38 289,81 грн.
Також просить підтвердити повноваження старшого менеджера із збуту Харківського відділу продажів Сулятицької Наталії на підписання документів від імені ТОВ «Твій Газзбут» (арк.спр.82).
Із матеріалів справи вбачається, що 21.01.2022 відповідач надіслав на адресу позивача повідомлення про намір змінити постачальника природного газу з 01.02.2021 (арк.спр.54-70).
02.02.2023 позивач на поштову адресу відповідача надіслав лист №200-Сл-2006-0223 з додатком, а саме актом звіряння взаємних розрахунків (арк.спр.88-89).
27.02.2023 відповідач у відповідь на лист позивача від 02.02.2023 повідомив, що ПрАТ «Гонг» відповідно до договору №41ВР200-23712-21 від 16.11.2021 гарантує оплату заборгованості за спожитий газ (арк.спр.37).
Як вищезазначено, станом на 01.02.2022 в обліку позивача існувала переплата за послуги з газопостачання за попередній період (січень 2022) у розмірі  721, 73 грн.
Крім того, 13.02.2023  відповідачем було проведено оплату на загальну суму                           10 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №884.
03.03.2023 було здійснено наступний платіж в розмірі 8289,82 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4961 (арк.спр.92).
14.03.2023 позивач  направив на поштову адресу відповідача лист №200-Сл-4224-0323, за змістом якого зазначив, що до березня 2023 року відповідачем не проводилась оплата заборгованості за природний газ, який був фактично спожитий ще в лютому 2022 року, тож ТОВ «Твій Газзбут» скористалось своїм правом та звернулось до Господарського суду Харківської області з відповідною позовною заявою, відповідно до якої, з урахуванням уточнення позовних вимог про відшкодування нараховано   19  999,99 грн – суми основного боргу, 6  797,75 грн – пені, 1  101,75 грн – 3% річних, 8  567,12 грн – інфляційних втрат, 3  646,66 грн – витрат на професійну правничу  (правову) допомогу (арк.спр. 91).
В подальшому, платіжною інструкцією №4891 від 10.03.2023 відповідачем було сплачено 10  000,00 грн. (призначення платежу: 01549165 65 за дог 41АР200-23712-21 від 16.11.2021 у тому числі ПДВ 20% 1666,67 грн (арк. спр.117).
Платіжною інструкцією №919 від 08.03.2023 відповідачем сплачено 10  000,00 грн (призначення платежу; 01549165 65 за дог 41АР200-23712-21 від 16.11.2021 у тому числі ПДВ 20% 1666,67 грн. (арк.спр.118).
Враховуючи вищевикладене, Товариство з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» змінило розмір позовних вимоги шляхом зменшення і визнання ціни позову у розмірі 16  466, 61 грн, з яких: 6  797,75 грн – пені, 1  101,75 грн – 3% річних, 8  567, 12 грн – інфляційних втрат.
Як вище зазначено, ухвалою Господарського суду Харківської області від 10.04.2023 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру заявлених позовних вимог (№8252) та було розглянуто справу з урахуванням цієї заяви (арк.спр.131-132).
Рішенням суду від 12.05.2023 у задоволенні позову відмовлено повністю у зв`язку із вчасністю оплати за спожитий у лютому 2022 року природний газ у  відповідності до умов договору №41АР200-23712-21 від 16.11.2021.
Судова колегія апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи дійшла висновку, що висновок суду першої інстанції про відмову у позові є передчасним, оскільки після звернення позивача 02.03.2023 до Господарського суду Харківської області, лише 08.03.2023 та 10.03.2023 відповідачем було проведено оплати за спожитий у лютому 2022 року природний газ по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-23712-21 від 16.11.2021 у загальному розмірі 20  000,00 грн.
Суд першої інстанції помилково в мотивувальній частині рішення зазначив, що розрахунок за спожитий за 4 доби лютого 2022 року природний газ, відповідачем сплачено вчасно та у повному обсязі, відповідно до платіжних інструкцій від 08.03.2023 в розмірі 10.000,00 грн та від 10.03.2023 в розмірі 10  000,00 грн.
Умовами пунктів 4.1, 4.2 договору №41АР200-23712-21 погоджено, що розрахунковий період  становить один календарний місяць. Оплата газу здійснюється споживачем виключно грошовими коштами в національній валюті України – гривні в наступному порядку – оплата в розмірі 100%  здійснюється за фактично переданий постачальником газ здійснюється споживачем до десятого числа місяця, наступного за звітним місяцем, тобто до 10.03.2022 року.
Господарський суд Харківської області не звернув уваги, що лише через рік після фактичного надання послуг з газопостачання (надавались в лютому 2022 року) та звернення ТОВ «Твій Газзбут» до суду з позовною заявою 02.03.2023, відповідачем у березні 2023 року було сплачено заборгованість за спожитий у лютому 2022 року природний газ по договору на постачання природного газу для потреб не побутових споживачів №41АР200-23712-21 від 16.11.2021 року, що підтверджується наданими до матеріалів справи копіями платіжних інструкцій  від 08.03.2023 №919 та від 10.03.2023 №4981 (арк.спр. 117-118), а тому така оплата не може вважатися вчасною та такою, що відповідає умовам договору.
Враховуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що висновок суду першої інстанції щодо вчасності розрахунку та відповідно безпідставності нарахування ТОВ «Твій Газзбут»  пені у розмірі 6  797,75 грн , 3% річних  у розмірі 1  101,75 грн , інфляційних втрат у розмірі 8  567,12 грн, є необґрунтованим та спростовується матеріалами справи.
Що стосується заявлених позивачем до стягнення інфляційних нарахувань та 3% річних,  колегія суддів зазначає наступне.
Пунктом 5.5.2. договору передбачені обов`язки споживача, відповідно до яких, споживач зобов`язаний оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених договором.
          Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк. 
          Відповідно до ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
          Відповідно до частини 2  статті 218 Господарського кодексу України  та  статті 617 Цивільного кодексу  України,  відсутність у боржника необхідних коштів не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язання.
          Відповідно до приписів частини 2  статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
          За змістом наведених норм закону нарахування трьох процентів річних та інфляційних нарахувань входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
          Судом апеляційної інстанції було взято до уваги правову позицію, що викладена у постанові Верховного Суду від 14.01.2020 у справі №924/532/19, відповідно до якої розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).
          При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат.
          Перевіривши правові підстави, період нарахування, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню                 3 % річних у розмірі 1  101,75 грн за період з 11.03.2022 по 27.02.2023 та інфляційні втрати  у розмірі 8  567,12 грн за період з березня 2022 по лютий 2023.
          Стосовно позовної вимоги щодо нарахування пені у розмірі 6  797,75 грн, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.
          Статтями  610,  611 Цивільного кодексу України  встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
          Відповідно до  статті 612 Цивільного кодексу України  боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
          Відповідно до частини 1  статті 546 Цивільного кодексу України  виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема,  неустойкою.
          За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених  Господарським кодексом України, іншими законами та договором (частина 2 статті  193, частина 1 статті  216  та частина 1 статті  218 ГК України).
          Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною 2  статті 217 ГК України  є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина 1  статті 230 ГК України).
          За приписами  статті 549 Цивільного кодексу України  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
          Розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4  статті 231 Господарського кодексу  України  встановлюється законом, а в разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
          Такий вид забезпечення виконання зобов`язання як пеня та її розмір передбачено  частиною 3  статті 549 Цивільного кодексу України, частиною 6  статті 231 Господарського кодексу  України, статтями  1,  3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань"  та частиною 6  статті 232 Господарського кодексу  України.
          Згідно зі статтями  1,  3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін; розмір пені, передбачений  статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.
          Так, у пункті 6.2.1. договору сторони погодили, що у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом IV договору, споживач сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення платежу.
          Судом апеляційної інстанції  було перевірено  правильність здійсненого позивачем детального розрахунку пені у розмірі 6  797,75 грн.
          Зазначений розрахунок  є  арифметично вірним, а тому позовна вимога про стягнення пені у розмірі  6  797,75 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
          Щодо судових витрат на професійну правничу допомогу у суді першої інстанції судова колегія зазначає таке.
          Як вбачається із матеріалів справи, 03.05.2023 позивачем надано до суду першої інстанції заяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, за змістом якої позивач просив суд:
          -заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу задовольнити;
          -стягнути з Приватного акціонерного товариства «Гонг» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» - 4  000,00 грн – витрат на правничу допомогу адвоката.
          В додатках до заяви позивач надав копію акту приймання-передачі наданих послуг за додатковою угодою №ПД/01549165 від 23.02.2023 до договору про надання юридичних послуг від 01.11.2021 №38А200-4918-21; копію звіту про фактично надані послуги за додатковою угодою №ПД/01549165 від 23.02.2023 до договору про надання юридичних послуг до договору про надання юридичних послуг №38А200-4918-21 від 01.11.2021 за період (23.02.2023-01.05.2023). Докази направлення заяви з додатками відповідачу (арк.спр.139-145). 
          Також, до позовної заяви ТОВ «Твій Газзбут» надало договір про надання юридичних послуг №38А200-4918-21 від 01.11.2021, додаткова угода №1 до договору про надання юридичних послуг №1 від 30.06.2022, додаткова угода №2 від 30.12.2022, додаткова угода №ПД/01549164 від 23.02.2023 (арк.спр.24-29).
          Суд першої інстанції, у зв`язку із відмовою у задоволенні позову ТОВ «Твій Газзбут» відмовив позивачу у задоволенні заяви про відшкодування понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 4  000,00 грн.
          Пунктом 12 частини 3  статті 2 Господарського процесуального кодексу України  передбачено, що однією з основних засад (принципів) господарського судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
          Відповідно до частин 1, 3  статті 123 Господарського процесуального кодексу України  судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.
          Господарським процесуальним законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
          Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (ч.1 ст. 124 ГПК України). Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч.3 ст.124 ГПК України).
          Згідно з частинами 1, 2, 4  статті 126 Господарського процесуального кодексу  України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
          За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
          Для цілей розподілу судових витрат:
           1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
           2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
          Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
          Судова колегія зазначає, що у відповідності до норм чинного процесуального законодавства під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд: 1) має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4  статті 126 ГПК України  за клопотанням іншої сторони; 2) з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9  статті 129 ГПК України.
          Тобто критерії, що визначені частиною 4  статті 126 ГПК України, враховуються за клопотанням заінтересованої сторони для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою наступного розподілу між сторонами за правилами частини 4  статті 129 цього Кодексу.
          Водночас критерії, визначені частиною 5  статті 129 ГПК України, враховуються для здійснення безпосередньо розподілу всіх судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом в постанові від  24.03.2021 у справі № 922/2157/20.
          Отже, під час вирішення питання про розподіл судових витрат господарський суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 5-7, 9  статті 129 ГПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
          У такому випадку суд, керуючись частинами 5-7, 9  статті 129 ГПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21, об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19 та постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.
          В даному випадку, заперечення від відповідача проти розподілу витрат чи клопотання/заяви про зменшення таких витрат не надано.
           Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
          Судова колегія апеляційної інстанції враховує твердження позивача, що ТОВ «Твій Газзбут» на час подання позову не могло надати докази загальної вартості послуг відносно розгляду справи у суді першої інстанції, що надається виконавцем за умовами додаткової угоди №ПД/01549165, а лише зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми загальної вартості витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10% від суми позову – 3  646,66 грн.
          Разом із тим, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 8 ст.129 ГПК України). 
          Як вищезазначено, 03.05.2023 позивачем до суду першої інстанції було подано відповідну заяву (з додатками) б/н від 02.05.2023.
          Дослідивши наявні у справі документи, а саме акт приймання-передачі наданих послуг від 01.05.2023 за додатковою угодою №ПД/01549165 до договору Адвокатське об`єднання «Грант Груп» надало, а  ТОВ «Твій Газзбут» прийняло послуги згідно додаткової угоди №ПД/01549165 до договору. Загальна кількість наданих послуг згідно акту приймання-передачі послуг від 01.05.2023 за додатковою угодою №ПД/01549165 до договору складає 2 год. на загальну суму 4  000,00 грн.
          Крім того, чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість  саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів, що в даному випадку,  відповідачем не здійснено. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 9 квітня 2019 року у справі №826/2689/15.
          Судова колегія вважає за необхідне зазначити, що адвокат самостійно визначається зі стратегією захисту інтересів свого клієнта та алгоритмом дій задля задоволення вимог останнього та найкращого його захисту. 
          Отже, у разі недотримання заявником вимог частини четвертої вказаної статті щодо співмірності розміру заявлених до відшкодування витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт, суд має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката лише за клопотанням сторони. Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
          Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.   Вказана правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц. та у постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду   від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18,     від 06.12.2019 у справі № 910/353/19.
          У даному випадку, суд оцінив рівень адвокатських витрат, що повинні бути присуджені з урахуванням того, що такі витрати понесені фактично, та їх сума є доведеною та обґрунтованою. 
          Крім того, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не змінює і не втручається у правовідносини адвоката та його клієнта. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц.
          Вразовуючи вищенаведене, судова колегія дійшла висновку, що заявлена до стягнення з відповідача сума витрат на правничу професійну допомогу у розмірі 4  000,00 є співмірною із характером спору, виконаною адвокатом роботою та обсягом наданих адвокатом послуг, а тому підлягає стягненню з відповідача у повному обсязі.
          Стосовно судових витрат ТОВ «Твій Газзбут» на професійну правиничу допомогу у суді апеляційної інстанції, судова колегія апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
          Відповідно до ч. 8 ст. 129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі
поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
          Позивач наголосив, що очікує понести судові витрати, зокрема на професійну правничу  (правову) допомогу за орієнтовним розрахунком в розмірі 10% від суми позову, а саме (16  466,62  х 10%) – 1  646,66 грн.
          Оскільки позивач в тексті апеляційної скарги  зазначив про те, що докази загальної вартості послуг відносно перегляду справи у суді апеляційної інстанції, що надається виконавцем за умовами даної угоди, можливо буде визначити після розгляду справи судом апеляційної інстанції, питання стосовно витрат на професійну правничу правничу допомогу під час ухвалення даної постанови не розглядається.
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
          Враховуючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2023 у справі №922/848/23 підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» слід задовольнити у повному обсязі через невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи. 
          З огляду на те, що позовні вимоги та апеляційну скаргу задоволено, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги покладається судом на відповідача.
          Керуючись ст.ст. 123, 124, 126, 129, 269, 270, 273, 275, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, - 
          ПОСТАНОВИВ:
           1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» на рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 у справі №922/848/23 - задовольнити.
           2.Рішення Господарського суду Харківської області від 12.05.2023 у справі №922/848/23 - скасувати.
          Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» задовольнити у повному обсязі.
           Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Гонг» (код ЄДРПОУ 01549165, 61064, м. Харків, Григорівське шосе, 88) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (код ЄДРПОУ 43965848, 01010, м. Київ, Печерський район, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2) 6  797, 76 грн – пені, 1  101,75 – 3% річних, 8  567,12 – інфляційних втрат, судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2684, 00 грн.
           3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Гонг» (код ЄДРПОУ 01549165, 61064, м. Харків, Григорівське шосе, 88) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (код ЄДРПОУ 43965848, 01010, м. Київ, Печерський район, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4  000, 00 грн.
           4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Гонг» (код ЄДРПОУ 01549165, 61064, м. Харків, Григорівське шосе, 88) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Твій Газзбут» (код ЄДРПОУ 43965848, 01010, м. Київ, Печерський район, вул. Острозьких Князів, буд. 32/2) судовий збір за подання  апеляційної скарги  у розмірі 4  026, 00 грн.
5. Доручити Господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає відповідно до п.2 ч. 3 ст. 287 ГПК України.
                    
          Повний текст постанови складено  та підписано 14.08.2023.

   Головуючий суддя                                                                    О.О. Радіонова

                    Суддя                                                                                           О.А. Істоміна  

           Суддя                                                                                           О.Є. Медуниця