П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2936/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Григораш В.О. 
Суддя-доповідач -  Полотнянко Ю.П.   
06 липня 2023 року 
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Полотнянка Ю.П. 
суддів:  Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області, в якому просила:
- визнати протиправним і скасувати рішення № 36/2-6/21 Шостої сесії VІІІ скликання Вижницької міської ради від 27.01.2021 "Про розгляд заяв громадян, клопотань установ, організацій" про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 132058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність;
- зобов`язати Вижницьку міську раду Вижницького району Чернівецької області затвердити технічну документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 762058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність ОСОБА_1 . 
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.07.2022 у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно позивачу на праві власності належить будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Опис об`єкта: житловий будинок, А, 120,20 кв.м.; літня кухня, Б; гараж, В; Сарай, Г; убиральня, Д; колодязь, К; сарай, Е (а.с. 29).
Рішенням V сесії Виженської сільської ради VІ скликання №38 від 29.04.2011 "Про розгляд заяв громадян" (а.с. 37-40), вирішено:
- ОСОБА_1 – відмінити рішення ХХ сесії ІV скликання від 31.01.2006 як таке, що суперечить ст. 118 ЗК України.
- ОСОБА_1 - рішення ХХ сесії ІV скликання від 31.01.2006 про надання земельної ділянки в приватну власність відмінене, як таке, що суперечить ст. 118 ЗК України.
Рішенням V сесії Виженської сільської ради VІ скликання №41 від 29.04.2011 "Про надання дозволу на розробку проекту відведення земельної ділянки" вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розробку проекту відведення земельної ділянки площею 0,2500 га для обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд на території АДРЕСА_1 із земель запасу Виженської сільської ради сільськогосподарського призначення/рілля/на умовах надання її безоплатно у власність (а.с. 36).
В подальшому, рішенням Вижницького районного суду від 15.11.2012 №2-18/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Чернівецької області від 19.12.2012, вирішено:
Рішення V сесії Виженської сільської ради VІ скликання №38 від 29.04.2011 (а.с. 37-40)в частині вирішення питань землекористування ОСОБА_1 визнати незаконним та скасувати, а саме:
- абз. 19 розділу "Сільська рада вирішала" щодо відміни рішення ХХ сесії ІV скликання від 31.01.2006 як таке, що суперечить ст. 118 ЗК України;
- абз. 29 розділу "Сільська рада вирішила", де визначено, що рішення ХХ сесії ІV скликання від 31.01.2006 про надання земельної ділянки в приватну власність відмінено як таке, що суперечить ст. 118 ЗК України; зазначено, що на даний час земельна ділянка за ОСОБА_1 не числиться.
Визнати незаконним та скасувати рішення VІ сесії VІ скликання Виженської сільської ради від 20.07.2011 №52 про надання дозволу ОСОБА_2 на розробку проекту відведення земельної ділянки під силосною ямою пл. 0,0727 га на умовах надання її безоплатно у власність (а.с. 41-44).
Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-7305432122020 від 13.03.2020 Відділом у Вижницькому районі ГУ Держгеокадастру у Чернівецькій області 13.03.2020 зареєстровано земельну ділянку за кадастровим номером 7320581000:01:001:0387, площею 0,2500 га, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), місце розташування: АДРЕСА_1 (а.с. 17-21).
Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 17.12.2020 Комісією проведено обстеження земельної ділянки площею 0,5500 га, кадастровий номер 7320581000:01:001:0387. За результатам обстеження, що на земельній ділянці знаходяться житлові будівлі та спору власником яких є гр. ОСОБА_1 . Також в межі даної земельної ділянки включена силосна яма, споруджена із бетону та заглиблена у землю (фото додається). Відомості про неї не внесені в технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,2500 га, кадастровий номер 7320581000:01:001:0387 та відсутня будь-яка інформація про право власності на даний об`єкті. Згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №204 від 13.09.2011, складеного судовим експертом Созонтовою К.С., силосна яма споруджена із бетону та заглиблена у землю є спорудою та відноситься до об`єктів нерухомого майна (а.с. 22-25).
Як слідує з матеріалів справи, позивачем до Вижницької міської ради подано на затвердження розроблену Чернівецькою регіональною філією ДП "Центр ДЗК" технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництві і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність.
За наслідками розгляду поданої позивачем на затвердження технічної документації із землеустрою, рішенням шостої сесії Вижницької міської ради VІІІ скликання від 27.01.2021 №36/2-6/21 "Про розгляд заяв громадян, клопотань установ та організацій", вирішено:
1. Відмовити гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництві і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність, з наступних підстав:
на частині земельній ділянці площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387 знаходиться нерухоме майно, яке належить іншій особі (невідповідність нормам статті 120 ЗК України), розробник документації із землеустрою (Чернівецька регіональна філія ДП "Центр ДЗК") вніс не достовірні відомості у документацію і не вказав наявні на земельній ділянці споруди, на підставі чого до Державного земельного кадастру не були включено відомості про склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд (невідповідність статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр", статті 28 Закону України "Про землеустрій").
2. Рекомендувати зацікавленим особам вирішити спір щодо частини земельної ділянки площею 0,2500 га кадастровий номер 732058100:01:001:0387, на якій знаходиться нерухоме майно, мирним шляхом (а.с. 16).
Вважаючи протиправним Рішення шостої сесії Вижницької міської ради VІІІ скликання від 27.01.2021 №36/2-6/21 позивач звернувся до суду з даним позовом.
Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що спір про право на силосну яму та про право ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки під цією силосною спорудою вирішено судами у порядку цивільного судочинства, а тому посилання відповідача про невідповідність поданого на затвердження проекту землеустрою нормам статті 120 ЗК України, оскільки на вказаній земельній ділянці наявне нерухоме майно (силосна яма), яке належить іншій особі, є помилковим.
Водночас, суд дійшов виснвоку, що розробник документації із землеустрою на земельну ділянку за кадастровим номером 7320581000:01:001:0387 не дотримався законодавства України, що регулює земельні відносини, а також норм і правил при здійсненні землеустрою, яка у відповідності до статті 28 Закону України "Про землеустрій" не може бути затверджена.
Таким чином, суд дійшов висновку, що спірне рішення № 36/2-6/21 Шостої сесії VІІІ скликання Вижницької міської ради від 27 січня 2021 року "Про розгляд заяв громадян, клопотань установ, організацій" про відмову гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,2500 га (кадастровий номер 132058100:01:001:0387) в АДРЕСА_1 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність є правомірним, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів враховує наступне.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно вимогам статті 40 Земельного кодексу України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Згідно з частиною другою статті 116 ЗК України набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (частина третя статті 116 Земельного кодексу України).
За змістом частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, зокрема, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (абзаци перший, другий частини сьомої статті 118 ЗК України).
Згідно з положеннями частин дев`ятої-одинадцятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду. У разі відмови органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення заяви без розгляду питання вирішується в судовому порядку.
За приписами частини шостої статті 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 123 ЗК України підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Відповідно до частини першої статті 50 Закону України "Про землеустрій" проекти землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій включають:
а) завдання на складання проекту землеустрою;
б) пояснювальну записку;
в) рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про приватизацію земель;
г) список осіб, які мають право на отримання у власність земельної частки (паю);
ґ) матеріали нормативної грошової оцінки сільськогосподарських угідь підприємства;
д) схему розподілу земель підприємств, установ, організацій на землі, що передаються у приватну власність та залишаються у державній або комунальній власності (лісогосподарського призначення, водного фонду, резервного фонду);
е) матеріали розрахунку вартості і розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах;
є) схему поділу сільськогосподарських угідь, що підлягають приватизації, на земельні ділянки;
ж) матеріали погодження проекту землеустрою, встановлені статтею 186 Земельного кодексу України;
з) відомості про обчислення площі земельної ділянки;
и) кадастровий план земельної ділянки;
і) перелік обмежень у використанні земельних ділянок;
ї) матеріали перенесення меж земельних ділянок у натуру (на місцевість).
Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку про те, що затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність є завершальною стадією процедури відведення земельної ділянки. При цьому, стаття 123 ЗК України встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, зокрема, його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, тобто, поданий проект за змістом, формою має відповідати вимогам законів та інших нормативно-правових актів.
Як встановлено судом, рішенням №36/2-6/21 шостої сесії VІІІ скликання Вижницької міської ради від 27.01.2021 "Про розгляд заяв громадян, клопотань установ, організацій" відмовлено гр. ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруді площею 0,2500 га (кадастровий номер 732058100:01:001:0387) в АДРЕСА_2 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність, з таких підстав:
- на частині земельної ділянки площею 0,25 га (кадастровий номер 732058100:01:001:0387) знаходиться нерухоме майно, яке належить іншій особі (невідповідність нормам статті 120 Земельного кодексу України);
- розробник документації із землеустрою (Чернівецька регіональна філія ДП "Центр ДЗК") вніс не достовірні відомості у документацію і не вказав наявні на земельній ділянці споруди, на підставі чого до Державного земельного кадастру не були включені відомості про склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд (невідповідність статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр", статті 28 Закону України "Про землеустрій"). 
Разом з тим, надаючи оцінку вказаному, а також досліджуючи матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір про право на силосну яму та про право ОСОБА_2 на отримання земельної ділянки під цією силосною спорудою вирішено судами у порядку цивільного судочинства, а тому посилання відповідача про невідповідність поданого на затвердження проекту землеустрою нормам статті 120 ЗК України, оскільки на вказаній земельній ділянці наявне нерухоме майно (силосна яма), яке належить іншій особі, є помилковим.
Щодо прийняття рішення №36/2-6/21 шостої сесії VІІІ скликання Вижницької міської ради від 27.01.2021 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруді площею 0,2500 га (кадастровий номер 732058100:01:001:0387) в АДРЕСА_2 та наданні вказаної земельної ділянки безоплатно у власність, з тих підстав, що розробник документації із землеустрою (Чернівецька регіональна філія ДП "Центр ДЗК") вніс не достовірні відомості у документацію і не вказав наявні на земельній ділянці споруди, на підставі чого до Державного земельного кадастру не були включені відомості про склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд (невідповідність статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр", статті 28 Закону України "Про землеустрій"), колегія суддів зазначає наступне.
Закон України "Про Державний земельний кадастр" установлює правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.
Згідно ч. 1 ст. 15 вказаного Закону до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки:
кадастровий номер;
місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності);
опис меж;
площа;
міри ліній по периметру;
координати поворотних точок меж;
дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі;
дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів;
відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка;
цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель);
склад угідь із зазначенням контурів, координат поворотних точок, геометричних параметрів, назв, адрес будівель, споруд та інженерних мереж, ідентифікаторів об`єктів будівництва та закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
відомості про обмеження у використанні земельних ділянок;
відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки;
нормативна грошова оцінка;
інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку.
Згідно частини 2 статті 15 Закон України "Про Державний земельний кадастр" відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині другій статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Закон України "Про землеустрій" визначає правові та організаційні основи діяльності у сфері землеустрою і спрямований на регулювання відносин, які виникають між органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами із забезпечення сталого розвитку землекористування.
Статтею 28 вказаного Закону визначено права та обов`язки розробників документації із землеустрою, а також відповідальність за достовірність, якість і безпеку заходів, передбачених цією документацією. Встановлено, що розробник документації із землеустрою зобов`язаний дотримуватися законодавства України, що регулює земельні відносини, а також норм і правил при здійсненні землеустрою. Також встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання умов договору при здійсненні землеустрою, розробники документації із землеустрою несуть відповідальність, передбачену договором і законом. Також визначено, що документація із землеустрою, складена з порушенням вимог цієї статті, не може бути затверджена.
Так, в апеляційній скарзі апелянт зазначає, що відсутність у технічній документації відомостей про контури споруд не є підставою для відмови у затвердженні технічної документації із землеустрою. Також зазначає, що споруда колишньої колгоспної силосної ями є зруйнованою та списаною, тобто не є спорудою.
Надаючи оцінку доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до Акту обстеження земельної ділянки від 17.12.2020 на земельній ділянці за кадастровим номером 7320581000:01:001:0387 знаходиться силосна яма, яка споруджена із бетону та заглиблена у землю. У вказаному Акті також зазначено, що згідно висновку експертного будівельно-технічного дослідження №204 від 13.09.2011, складеного судовим експертом Созотовою К.С., силосна яма, споруджена із бетону та заглиблена у землю є спорудою та відноситься до об`єктів нерухомого майна. 
Сторонами справи не заперечувався той факт, що на земельній ділянці за кадастровим номером 7320581000:01:001:0387 знаходиться споруда - силосна яма.
Разом з тим, як встановлено судом, у відповідності до статті 15 Закону України "Про Державний земельний кадастр" розробник документації із землеустрою на земельну ділянку за кадастровим номером 7320581000:01:001:0387 (Чернівецька регіональна філія ДП "Центр ДЗК") не вказав у документації наявні на земельній ділянці споруди, на підставі чого до Державного земельного кадастру не були включено достовірні відомості про склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд.
Як зазначалось вище, стаття 123 ЗК України встановлює вичерпний перелік підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою, зокрема, його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, тобто, поданий проект за змістом, формою має відповідати вимогам законів та інших нормативно-правових актів.
Отже, розробник документації із землеустрою на земельну ділянку за кадастровим номером 7320581000:01:001:0387 не дотримався законодавства України, що регулює земельні відносини, а також норм і правил при здійсненні землеустрою, яка у відповідності до статті 28 Закону України "Про землеустрій" не може бути затверджена.
З урахуванням встановлених по справі обставин, що підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, колегія суддів оскаржуване рішення Вижницької міської ради Вижницького району Чернівецької області прийняте на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений законами України.
Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 14 липня 2022 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Полотнянко Ю.П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.