Справа № 463/2690/23                                 Головуючий у 1 інстанції: Грицко Р.Р. 
Провадження № 33/811/741/23                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

07 липня 2023 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф, з участю адвоката Мельника А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 – адвоката Мельника Андрія Володимирович на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 10 травня 2023 року про притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

вищенаведеною постановою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000,0 гривень (сімнадцять тисяч гривень 00 копійки) в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) в дохід держави 536,80 гривень судового збору.
Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 27 березня 2023 року о 09 год. 05 хв. по вул.Кукурудзяна,4В у м.Львові, керував автомобілем марки «FORD MONDEO» р.н. НОМЕР_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного пристрою «AlcotestDrager 7510», ARND 0051, тест № 244, результат позитивний - 1.70%, чим порушив п.2.9(а) Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокат Мельник А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 10 травня 2023 року та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 .

Вказує, що зупинка транспортного засобу була безпідставною, усі отриманні в подальшому докази у цій справі є незаконними, недопустимими та не можуть братися до уваги.
Звертає увагу, що суд першої інстанції проігнорував той факт, що з відеозапису неможливо встановити чи виконав працівник патрульної поліції вимоги ЗУ «Про патрульну поліцію» щодо спілкування з особою після зупинки транспортного засобу, а саме на відео не зафіксовано чи цей патрульний представився, показав своє посвідчення чи пояснив причину зупинки з посиланням на відповідний пункт,частину та статтю нормативно-правового акту.
Зазначає, що із відеозапису неможливо встановити, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом; відеозапис спілкування патрульного з ОСОБА_1 розпочинається з моменту коли автомобіль вже не рухається, також у матеріалах справи немає інформації на якій носій здійснювався відеозапис події.
ОСОБА_1 у судове засідання апеляційної інстанції не з`явився. Захисник Мельник А.В. не заперечив про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .
Заслухавши доповідь судді, захисника Мельника А.В. на підтримання доводів викладених в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до такого висновку.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався всіх вказаних вимог закону, оскільки встановив обставини, які мають значення для об`єктивного та всебічного розгляду справи.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом в його апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 147722 від 27.03.2023 року;
-даними роздруківки приладу Драгер від 27.03.2023, відповідно до якої ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння , результат обстеження – 1,70 %;
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ЕАС № 6740192 від 27.03.2023 року;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; 
- відеоматеріали з нагрудних камер працівників поліції.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Окрім того, як вбачається з матеріалів справ, будь-яких зауважень про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, про що зазначено в апеляційній скарзі, він не зазначав ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в інших документах, доданих працівниками поліції до цього протоколу.
Також, всупереч доводам апелянта, підстава зупинки транспортного засобу не є предметом доказування у справі за ст. 130 КУпАП, оскільки ці обставини не мають значення для правильного вирішення справи та встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та вимога поліцейського про проходження водієм в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, пов`язується лише з наявністю ознак такого сп`яніння у водія, а не з встановленням підстав для зупинки транспортного засобу.
Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №147722 від 27.03.2023 відеозапис вівся на технічні пристрої 471897 та 474239, а відтак доводи апелянта в цій частині є безпідставними.
Отже, враховуючи відсутність будь-яких скарг та заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в письмових доказах та на відеозаписі нагрудних камер, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта.
У ході апеляційного розгляду апеляційним судом не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність в діях працівників поліції порушення приписів «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та КУпАП, та такі дії у встановленому законом порядку не оскаржувалися .
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а також вимогам, передбаченим Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, містить усі необхідні реквізити та є належним і допустимим доказом.
Інші аргументи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції. Ці аргументи не свідчать про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є підставою для скасування постанови суду.
На переконання апеляційного суду, вина ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена повністю.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 травня 2023 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Мельника Андрія Володимирович – без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя          М.Ф.Романюк