ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

17 липня 2023 року 	м.Суми	

Справа №578/417/23 
Номер провадження 22-ц/816/1011/23

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Рунова В. Ю. 
учасники справи:
заявник – АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ»,
боржник – ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ»
на ухвалу Краснопільського районного суду Сумської області від 11 квітня 2023 року про відмову у видачі судового наказу, у складі судді Зері Ю.О., постановлену у селищі міського типу Краснопілля,
                                               в с т а н о в и в:  

27 березня 2023 року АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» (далі - АТ «СУМИГАЗ»)  звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу по о/р № 1200061855 у сумі 6924 грн 13 коп, з яких:  6836,58 грн основного боргу, 66,68 грн інфляційних збитків, 20,87 грн сума 3% річних; а також витрат по сплаті судового збору у розмірі 268,40 грн.
Ухвалою Краснопільського районного суду Сумської області від 11 квітня 2023 року відмовлено АТ «СУМИГАЗ» у видачі судового наказу про стягнення з боржника ОСОБА_1 заборгованості за послуги з розподілу природного газу, інфляційних збитків, 3% річних та витрат по сплаті судового збору.
Роз`яснено заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.п. 3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному провадженні.
В апеляційній скарзі АТ «СУМИГАЗ», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відмовляючи заявнику у стягненні з ОСОБА_1 суми заборгованості за послугу з розподілу природного газу, інфляційних витрат та трьох відсотків річних, суд позбавляє можливості АТ «Сумигаз» отримати судовий наказ хоча б на суму основного боргу, чим порушує права стягувача на відновлення його порушених прав майнового характеру, які були порушені боржником через неналежне виконання договірних відносин, які утворилися між АТ «Сумигаз» та ОСОБА_1 .
Вказує, що суд першої інстанції при ухваленні судового рішення незаконно застосував постанову Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» (далі - Постанова № 206 від 05 березня 2022 року), оскільки вказана постанова застосовується з 24 лютого 2022 року, а в заяві про видачу судового наказу заявником було нараховано інфляційні витрати та три відсотки річних за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2022 року включно, тобто до початку дії вказаної постанови. 
Вважає, що з 01 червня 2021 року по 31 січня 2022 року включно норма ст. 625 ЦК України є чинною, а її виконання зупиняється саме з 24 лютого 2022 року включно.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.
За п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.
Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 – 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про відмову у видачі судового наказу (п.1 ч.1 ст. 353 ЦПК України), розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що  до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, пені нарахованих на заборгованість утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги. Оскільки заявлені заявником вимоги є взаємопов`язаними, їх окремий розгляд неможливий, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у видачі судового наказу.
Колегія суддів не погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.
Відповідно до приписів ст. ст. 160, 161 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.
Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, електронних комунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
За змістом статті 160 ЦПК України із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.
Підстави для відмови у видачі судового наказу визначено ч. 1 ст. 165 ЦПК України, відповідно до якої суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу; заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано; заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу; наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу; з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою; судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ; судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу; заяву подано з порушенням правил підсудності.
Також частиною 3 ст. 165 ЦПК України передбачено, що   у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 року за № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» встановлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги; припинення/зупинення надання житлово-комунальних послуг населенню у разі їх неоплати або оплати не в повному обсязі. Відповідна постанова набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.
Як убачається із наданих заявником до заяви про видачу судового наказу розрахунків, інфляційні збитки та три відсотки річних нараховані боржнику ОСОБА_1 за період з 01 червня 2021 року по 31 січня 2022 року, тобто за період до набрання чинності вказаною постановою № 206 від 05 березня 2022 року.
Не обґрунтовано судом першої інстанції і висновки про те, які саме заявлені АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» вимоги він вважає взаємопов`язаними між собою, що виключає їх окремий розгляд.
Суд першої інстанції вище наведене залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав, передбачених ч. 3 ст. 165 ЦПК України.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. п.  1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.
Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що відмовляючи на підставі  ч. 3 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу, судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, порушено норми процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 1, 4  ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
                                                  п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «СУМИГАЗ» задовольнити.
Скасувати ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 квітня 2023 року  про відмову у видачі судового наказу, а справу направити для продовження розгляду до Краснопільського районного суду Сумської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає. 

Головуючий -  	О. Ю. Кононенко	

Судді:                                                                                        В. І. Криворотенко 

                                                                                                   В. Ю. Рунов