ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 
Справа № 337/2945/22
Провадження № 33/807/606/23          Головуючий в 1-й інст. Ширіна С.А.
Категорія: ч.1 ст 130 КУпАП                                  Доповідач в 2-й інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

 
11 серпня 2023 року                                          м. Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника - адвоката Шелудько О.О., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Усенка А.В. на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2022 року, -

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню. 
Не погоджуючись із вказаною постановою, адвокат Усенко А.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скарну.
Перевіривши апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на її оскарження в судовому засіданні 11.08.2023 року, суддя апеляційного суду прийшов до висновку, що у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду слід відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту - адвокату Усенку А.В. з наступних підстав.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. 
Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
Апеляційним судом встановлено, що постанова районного суду була постановлена 31.10.2022 року (а.с.11). 
Копію постанови ОСОБА_1 направлено засобами поштового зв`язку. Однак, вказану копію постанови, як і всі надіслані судом повістки, ОСОБА_1 не отримав і вони були повернуті до суду через закінчення терміну їх зберігання. 
З матеріалами справи вбачається, помічник адвоката Тетерюк Н.В. ознайомилась із матеріалами справи 28.03.2023 року, але захисником подано апеляційну скаргу лише 17.07.2023 року, тобто поза межами строку більше ніж через вісім місяців із дня винесення постанови, та майже через чотири місяці після того, як помічник адвоката ознайомився із матеріалами справи, що є значеним порушенням процесуального строку. 
В обґрунтування клопотання апелянт зазначає, що апеляційна скарга подана з пропущенням строку на апеляційне оскарження через, те що суд першої інстанції не повідомив особу, яка притягається до відповідальності про дату і час судового розгляду. 
Проте такі доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не є обґрунтованими з огляду на наступне.
Поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного судового розгляду. 
З аналізу практики Європейського суду з прав людини вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано судове рішення або копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).
Виходячи з викладеного, встановлено, що доводи апелянта в обгрунтування клопотання про поновлення строків в справі є безпідставними, оскільки захисником у клопотанні не зазначається про об`єктивні причини, які заважали йому подати апеляційну скаргу протягом майже чотирьох місяців після ознайомлення з матеріалами справи. 
Наведені вище обставини справи дають суду апеляційної інстанції підстави вважати, що ОСОБА_1 суд першої інстанції намагався належним чином повідомити про час і дату судове засідання. 
Відповідно до матеріалів справи встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.1), який підписаний особисто ОСОБА_1 вказана адреса проживання: АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції, згідно поштових конвертів направляв судові повістки про виклик ОСОБА_1 до суду (а.с.9, а.с.10).
Однак, відповідно до довідок «Укрпошта» ф.20 вказані конверти поверталися через те, що за вказаною адресою адресат відсутній. 
Апеляційний суд зазначає, що довідка поштового відділення з позначкою про неможливість вручення листа у зв`язку «відсутній за вказаною адресою» вважається належним способом повідомлення сторони.
Такі дії особи можуть свідчити про умисне неотримання поштового відправлення суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. 
Суд вважає, що ОСОБА_1 починаючи з 08.09.2022 року не цікавився і не виразив готовність брати участь в судовому засіданні, оскільки не отримував вказані повідомлення, не з`явився в потрібну дату і час. Будь-яких заяв або клопотань про неможливість брати участь в судовому засідання не надав. 
Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що інформація щодо результатів судового розгляду є загальнодоступною та кожен може ознайомитися з інформацією щодо розгляду справи на сайті судової влади, а зі змістом ухваленого судового рішення - на сайті Єдиного державного реєстру судових рішень.
Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Будь-яких інших посилань на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, яким би не була надана оцінка судом апеляційної інстанції, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначено, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження.
ОСОБА_1 , будучи самостійним суб`єктом оскарження, не скористався своїм правом на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції в строки, що визначені чинним законодавством та, зважаючи на відсутність перешкод для реалізації такого права, пропустив такий строк без поважних причин.
При цьому слід зауважити, що розглядаючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд звертає увагу на те, що жодних доказів на підтвердження існування обставин, які були чи об`єктивно є непереборними, і які не залежали від волевиявлення ОСОБА_1 або захисника перешкоджали або створювали труднощі, або унеможливлювали своєчасно, тобто в період з 01.11.2022 по 10.11.2022 року включно, або навіть в десятиденний строк з моменту ознайомлення з матеріалами справи, тобто з 28.03.2022 року по 07.04.2022 року, подати апеляційну скаргу чи будь-яким іншим способом заявити про свою незгоду з винесеним судом рішенням, або вчинити будь-які інші дії, які можна було б розцінювати як спробу для оскарження постанови суду першої інстанції, суду не надано.
Будь-яких обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня прийняття постанови або навіть з моменту отримання постанови, апелянтом не наведено.
Отже, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови районного суду від 31.10.2022 року судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови захиснику, слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП - повернути апелянту.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Усенка А.В. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2022 року.
Апеляційну скаргу з додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду В.Я. Рассуждай 

Дата документу  Справа № 337/2945/22