УХВАЛА
24 липня 2023 року 
м. Київ
справа №640/13456/20
адміністративне провадження №К/990/5977/22
Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Мельник-Томенко Ж. М., провівши підготовчі дії до касаційного розгляду справи за позовом Микуличинської сільської ради Яремчанської міської ради Івано-Франківської області до Кабінету Міністрів України про визнання протиправним та скасування розпорядження, провадження в якій відкрито за касаційною скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021,
УСТАНОВИВ:
14.02.2022 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021. Також скаржником заявлено клопотання про зупинення дії/виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 05.05.2022 відкрито касаційне провадження за скаргою Кабінету Міністрів України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021.
Від позивача заперечення щодо заявленого клопотання про зупинення дії/виконання оскаржуваних судових рішень до суду не надходило.
За приписами пунктів 2, 3, 5 частини першої статті 340 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя-доповідач в порядку підготовки справи до касаційного розгляду вирішує письмово заявлені клопотання учасників справи; вирішує питання про можливість попереднього розгляду справи або письмового провадження за наявними у справі матеріалами у суді касаційної інстанції; вирішує інші питання, необхідні для касаційного розгляду справи.
Так, згідно із частиною першою статті 375 КАС України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного судового рішення або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала (частина друга статті 375 КАС України).
Вирішуючи заявлене Кабінетом Міністрів України клопотання, суд виходить з того, що відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.
Суд зазначає, що розгляд питання про зупинення дії/виконання оскаржуваних судових рішень має на меті не допустити порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів, як особи, що подала касаційну скаргу, так і інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з дією/виконанням оскаржуваних судових рішень. У свою чергу, для зупинення дії/виконання оскаржуваних судових рішень необхідна наявність поважних причин, які б давали підстави для зупинення дії/виконання судових рішень. Проте доводи, наведені скаржником у заяві про зупинення дії/виконання  судових рішень, не дають підстав для висновку щодо можливості допущення порушень прав, свобод та законних інтересів учасників справи в разі нездійснення Судом зазначеного заходу, в тому числі, з урахуванням пропорційності між застосованими заходами та поставленою метою.
Таким чином, Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого скаржником клопотання про зупинення дії/виконання оскаржуваних судових рішень.
Крім того, під час проведення підготовки справи до касаційного розгляду встановлено, що скаржник у касаційній скарзі просить справу розглядати за участі уповноваженої особи, яка забезпечує самопредставництво інтересів Кабінету Міністрів України.
Відповідно до частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі - Конвенція) однією з істотних гарантій справедливого судового розгляду є публічний судовий розгляд.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08.12.1983 у справі «Axen v. Germany» («Аксен проти Німеччини»), заява № 8273/78; рішення від 25.04.2002 у справі «Varela Assalino v. Portugal» («Варела Ассаліно проти Португалії»), заява №  64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Верховний Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи №  640/13456/20 шляхом надсилання процесуальних документів. Крім того, кожен з учасників справи може користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними статтею 44 КАС України.
Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідності призначення до розгляду справи з викликом її учасників.
Аналогічний висновок викладений в ухвалі Великої Палати Верховного суду від 28.09.2022 у справі №  140/1770/19.
Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 КАС України суд касаційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи наявність клопотання відповідача про розгляд справи за участі його представника, відсутність клопотання від іншого учасника справи про розгляд справи за його участю, враховуючи вимоги пункту 1 частини першої статті 345 КАС України та відповідну практику Європейського суду з прав людини, розгляд цієї справи можливо провести в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами без виклику учасників справи.
В порядку, встановленому статтею 340 КАС України, проведені необхідні підготовчі дії з підготовки справи до касаційного розгляду, у тому числі вирішено питання про можливість її розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Керуючись статтями 241, 248, 327, 340, 345, 355, 359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні клопотання Кабінету Міністрів України про зупинення дії/виконання рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.02.2021 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 30.12.2021 у справі № 640/13456/20.
Відмовити у задоволенні клопотання Кабінету Міністрів України про розгляд справи за участі його представника.
Закінчити підготовку даної справи до касаційного розгляду.
Вказану справу призначити до касаційного розгляду в порядку письмового провадження з 25.07.2023, який відбудеться у Касаційному адміністративному суді у складі Верховного Суду за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 8, корпус 5.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

Ж.М. Мельник-Томенко,
Суддя Верховного Суду