УХВАЛА
25 липня 2023 року
м. Київ
справа № 219/5519/18
провадження № 51-4328ск23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , на вирок Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19 січня 2022 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 19 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_6 ,
встановив:
У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на невідповідність призначеного судами ОСОБА_6 покарання через м`якість, просить змінити постановлені щодо засудженого судові рішення в частині призначеного йому покарання, а саме призначити засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.
Так, перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.
Статтею 436 КПК визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.
Хоча положення вищенаведеної норми процесуального закону і наділяють суд касаційної інстанції правом змінити судове рішення, однак такі повноваження необхідно розглядати з урахуванням приписів статей 433 КК і 437 КПК, системний аналіз яких указує на те, що суд касаційної інстанції може змінити судове рішення тільки у випадку, коли цим не погіршується становище засудженого порівняно з тим, в якому він перебував до касаційного перегляду.  
У касаційній скарзі ОСОБА_5 ставить вимогу про зміну постановлених щодо ОСОБА_6 судових рішень, зокрема в частині призначеного покарання, шляхом призначення засудженому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років, тобто більш суворого покарання ніж йому було призначено судами попередніх інстанцій.
Отже, викладена адвокатом вимога не узгоджується з положеннями ст. 437 КПК, за якими суд касаційної інстанції не має права застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання. 
Відсутність у касаційній скарзі сформульованої вимоги, яка узгоджується з повноваженнями суду касаційної інстанції, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки суд касаційної інстанції відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК переглядає судові рішення в межах касаційної скарги.
У зв`язку з тим, що касаційна скарга ОСОБА_5 не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подала касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги.
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу адвоката ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                    ОСОБА_3