ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2023 р.	Справа № 520/3962/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Любчич Л.В. ,  Присяжнюк О.В. ,
за участю секретаря судового засідання  Труфанової К.М.  
представника позивача - Зелінський П.Л.,
представника відповідача - Крюкова А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.03.2023, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.03.23 по справі № 520/3962/22
за позовом            ОСОБА_1      
до          Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області                     
про скасування наказів, визнання протиправним та скасування висновку, поновлення на посаді, стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому просив:
- скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 2003-к від 20.12.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 » відповідно до якого ОСОБА_1 звільнено із займаної посади провідного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області;
- скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №94-К від 24.01.2922 «Про виконання наказу від 20.12.2021 №2003-к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 », відповідно до якого ОСОБА_1 вважається звільненим із займаної посади провідного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області 24 січня 2022 року;
- визнати протиправним та скасувати висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «В», щодо ОСОБА_1 ;
- скасувати наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №1926-к від 01.12.2021 «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державних службовців категорії «Б» і «В» у 2021 році»;
- поновити ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області;
- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (ЄДРПОУ 40324829, проспект Науки 40 , м. Харків, 61166) па користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду внаслідок не отриманої заробітної плати відповідно до частини другої  статті 235 Кодексу законів про працю України про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка станом на дату звернення складає 9376,35грн.;
- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (ЄДРПОУ 40324829, проспект Науки 40 , м. Харків, 61166) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду внаслідок не законного звільнення в сумі 50000 грн.;
- допустити до негайного виконання поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі стягнення за один місяць;
 - стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (ЄДРПОУ 40324829, проспект Науки 40 , м. Харків, 61166) на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі. 
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08 березня 2023 року позов задоволено частково.
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №  2003-к від 20.12.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 ».  
Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №94-К від 24.01.2922 «Про виконання наказу від 20.12.2021 №2003-к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 ».   
Визнано протиправним та скасовано висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «В», щодо ОСОБА_1 . 
Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, з дня, наступного після дня його звільнення, тобто з 25.01.2022 року. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено. 
Стягнуто з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області (ЄДРПОУ 40324829, проспект Науки 40 , м. Харків, 61166) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 130638,63 грн. (сто тридцять тисяч шістсот тридцять вісім гривень 63 копійок). 
Звернуто до негайного виконання рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 провідного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, з дня, наступного після дня його звільнення, тобто з 25.01.2022 року. 
Звернуто до негайного виконання рішення суду у частині стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць у розмірі 9427,52 грн. (дев`ять тисяч чотириста двадцять сім гривень 52 копійки).
Відповідач, Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області, не погоджуючись з судовим рішенням в частині задоволення позову подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.
Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.
Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі, посилаючись на мотиви та доводи, викладені в апеляційній скарзі.
Представник позивача в судовому засіданні заперечував проти апеляційної скарги та зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим і підстав для його скасування  не вбачає. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 працював провідним спеціалістом відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління  Держпродспоживслужби в Харківській області з 21.10.2016, що підтверджується трудовою книжкою НОМЕР_2 (а.с. 31-40).
04.10.2021 року з метою визначення результатів виконання завдань державними службовцями, які займають посади державної служби категорії "Б" або "В", а також для прийняття рішень щодо преміювання, планування службової кар`єри, визначення потреби у професійному навчанні таких державних службовців видано наказ №1677-К "Про визначення результатів виконання завдань державними службовцями Головного управління Держпродспоживслужби у 2021 році" (а.с. 180-181).
Даним наказом було визначено список осіб, які підлягають оцінюванню, та затверджено графік визначення результатів виконання завдань державними службовцями (а.с. 182-186).
Згідно Результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії "Б" або "В", за 2021 рік, щодо ОСОБА_1 встановлено: - завдання №1 не підлягало оцінюванню у зв`язку з з тим, що воно не могло бути виконано через скасування планових заходів державного контролю; 
- завдання № 2 виконано, але із залученням до виконання інших осіб, проявляв низьку самостійність, недостатність знань, нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових   документів; - завдання № 3 вказано, що виконання завдання підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату; - завдання № 4 вказано, що виконання завдання підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату.
За результатами розрахунку середнього балу 1,33 за виконання кожного визначеного завдання безпосереднім керівником виставлено ОСОБА_1 негативну оцінку, яка обґрунтована тим, що завдання виконані частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання. До виконання завдання підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, завдання виконані з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків. Проявляв низьку самостійність, неістотність знань, нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника.
01.12.2021 року наказом Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області №1926-к було затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" у 2021 році. (а.с. 90). 
Також судом встановлено, що 26.10.2021 по 21.01.2022 ОСОБА_1 перебував на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності (а.с. 17-30). 
У зв`язку з перебуванням позивача на лікарняному вищевказаний наказ та витяг висновку щодо оцінювання результатів його діяльності в 2021 році було направлено поштою та на особисту адресу позивача електронною поштою, про що було складено протокол про доведення документів до відома ОСОБА_2 від 02.12.2021 року (а.с. 83-84; 87-89).
20.12.2021 Наказом Головного управління Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області №2003-К «Про звільнення з посади ОСОБА_1 », на підставі наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №1926-к від 01.12.2021 «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державних службовців категорії «Б» і «В» у 2021 році», звiльнено ОСОБА_1 із займаної посади провідного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Харкiвськiй області. (а.с. 95-96).
В наказі в якості причини звільнення вказано, у зв`язку з отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, з припиненням державної служби вiдповiдно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу». Датою звільнення ОСОБА_1 вважати перший робочий день, наступний за днем закінчення тимчасової непрацездатності, зазначений у документі про тимчасову непрацездатність. Листом Головного управління від 20.12.2022 №11.3-7293нс-21 на поштову адресу позивача направлено для ознайомлення копію наказу Головного управління Держпродспожиcлужби в Харкiвськiй області від 20.12.2021 N 2003-к "Про звільнення з посади ОСОБА_1 " (а.с. 100-103). Вказаний лист позивачем не було отримано та повернуто до відправника з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 104-105).
На виконання наказу Головного управління Держпродспожиcлужби в Харкiвськiй області від 20.12.2021 № 2003-к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » видано наказ Головного управління Держпродспожиcлужби в Харкiвськiй області від 24.01.2022 №94-к «Про виконання наказу від 20.12.2021 № 2003-к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 » згідно якого вважати звільненим ОСОБА_1 , провідного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Харкiвськiй області, з займаної посади 24 січня 2022 року, який є першим робочим днем, наступним за днем закінчення тимчасовоi непрацездатності, зазначеним у документі про тимчасову непрацездатність, у зв`язку із отриманням ним негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності, з припиненням державної служби вiдповiдно до пункту 3 частини першої статті 87 Закону України «Про державну службу» (а.с. 97-99).
25.01.2022 позивач ознайомлений з наказом Головного управління Держпродспожиcлужби в Харкiвськiй області від 24.01.2022, що підтверджується його особистим підписом на примірнику наказу.
Позивач не погодився з висновками відповідача та рішенням про своє звільнення на їх підставі, звернувся до суду із даним позовом. 
Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з часткової обґрунтованості позовних вимог.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржується, а відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог. Отже, в межах розгляду цієї справи судом апеляційної інстанції надається правова оцінка висновкам суду про задоволення позовних вимог.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією та законами України.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях визначає   Закон України “Про державну службу”.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України “Про державну службу”, правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.
Відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Частиною 1 статті 44 Закону України «Про державну службу» передбачено, що результати службової діяльності державних службовців щороку підлягають оцінюванню для визначення якості виконання поставлених завдань, а також з метою прийняття рішення щодо преміювання, планування їхньої кар`єри.
Відповідно до частини 2 статті 44 Закону України «Про державну службу» оцінювання результатів службової діяльності проводиться на підставі показників результативності, ефективності та якості, визначених з урахуванням посадових обов`язків державного службовця, а також дотримання ним правил етичної поведінки та вимог законодавства у сфері запобігання корупції.
Відповідно до частин 3, 4, 5  статті 44 Закону України «Про державну службу» оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», здійснюється безпосереднім керівником державного службовця та керівником самостійного структурного підрозділу. Оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії «А», здійснюється суб`єктом призначення. Державного службовця ознайомлюють з результатами оцінювання його службової діяльності під підпис протягом трьох календарних днів після проведення оцінювання. Висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності затверджується наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення. За результатами оцінювання службової діяльності державного службовця йому виставляється негативна, позитивна або відмінна оцінка з її обґрунтуванням.
Згідно з частиною 11 статті 44 Закону України «Про державну службу» Порядок проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців затверджується Кабінетом Міністрів України.
Процедура проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців визначена Порядком проведення оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №640 від 23 серпня 2017 р. (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №591 від 10 липня 2019 р.) (надалі за текстом - «Порядок»).
Так, пунктом 5 Порядку передбачено, що державний службовець, зокрема: бере участь у визначенні своїх завдань і ключових показників, а також у їх періодичному перегляді; ознайомлюється з визначеними завданнями і ключовими показниками; аналізує виконання визначених завдань і ключових показників.
Згідно пункту 9 Порядку оцінювання проводиться поетапно: визначення завдань і ключових показників; визначення результатів виконання завдань; затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Відповідно до пункту 33 Порядку завдання і ключові показники державних службовців, які займають посади державної служби категорій «Б» і «В», визначаються за формою згідно з додатком 7 з урахуванням стратегічних документів державного та/або регіонального рівня, річного плану роботи державного органу, завдань, функцій та обов`язків, визначених у положенні про державний орган, положенні про відповідний структурний підрозділ, посадовій інструкції.
 За змістом Додатку до Порядку етап оцінювання щодо визначення завдань і ключових показників передбачає ознайомлення державного службовця із завданням і ключовими показниками результативності, ефективності та якості службової діяльності.
Відповідно до пункту 34 Порядку завдання і ключові показники визначаються після їх обговорення з державним службовцем.
Відповідно до пункту 37 Порядку для визначення результатів виконання завдань безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) проводить з державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», оціночну співбесіду.
Так, пункт 38 Порядку передбачає, що перед проведенням оціночної співбесіди державний службовець, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», заповнює форму щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині відомостей щодо себе та займаної посади, опису досягнутих результатів у розрізі кожного визначеного завдання та строку його фактичного виконання.
Відповідно до пункту 39 Порядку оціночна співбесіда проводиться на основі усних пояснень державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», про виконання завдань і ключових показників та його письмового звіту, що подається у довільній формі (у разі його подання державним службовцем). Під час оціночної співбесіди також визначаються потреби у професійному навчанні та розглядаються пропозиції щодо завдань і ключових показників на наступний період. Після проведення оціночної співбесіди безпосереднім керівником заповнюється форма щодо результатів виконання завдань державним службовцем, який займає посаду державної служби категорії «Б» або «В», за відповідний рік згідно з додатком 8 у частині виставлення балів, визначення оцінки та їх обґрунтування, а також визначення потреб у професійному навчанні. Безпосередній керівник спільно з керівником самостійного структурного підрозділу (у разі наявності) виставляє державному службовцю негативну, позитивну або відмінну оцінку (крім випадків, коли жодне із завдань не підлягає оцінюванню) з її обґрунтуванням на основі розрахунку середнього бала за виконання кожного визначеного завдання (з урахуванням досягнення ключових показників) за критеріями визначення балів згідно з додатком 4.
Колегія суддів зазначає, що з аналізу вищенаведених норм вбачається, що процедура оцінювання передбачає участь державного службовця як у визначенні своїх завдань і ключових показників і їх обговоренні, так і у визначенні результатів виконання завдань.
Судовим розглядом встановлено, що 01.12.2021 року наказом Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області №1926-к було затверджено висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державної служби категорії "Б" та "В" у 2021 році. (а.с. 90).
В висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця ОСОБА_1 , вказано - оцінка незадовільна. (а.с. 91)
Відповідно до результатів виконання завдань державним службовцем категорії "В" ОСОБА_1 за 2021 рік середній бал становить 1,33.
В обґрунтування оцінки зазначено, що завдання виконані частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання. До виконання завдання підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, завдання виконані з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків. Проявляв низьку самостійність, неістотність знань, нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника.
Судова колегія зазначає, що з метою належного оцінювання результатів службової діяльності державних службовців додатком 4 до Порядку встановлено критерії визначення балів, відповідно до яких:
- 0 балів  проставляється у разі, якщо завдання не виконано або під час його виконання порушено вимоги законодавства у сфері запобігання корупції;
- 1 бал  у разі, якщо  завдання виконано частково, результати не можуть бути використані через необхідність суттєвого доопрацювання, до виконання завдання державний службовець підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату, або завдання виконане з демонстрацією неспроможності одночасного забезпечення на належному рівні і своєчасного виконання посадових обов`язків, або під час виконання такого завдання порушено вимоги правил етичної поведінки, або процес досягнення результату  чи сам результат мав негативний відгук з боку користувачів, споживачів, співвиконавців, керівництва тощо;
-2 бали  у  разі, якщо  завдання виконано, але з порушенням строку виконання та/або із залученням до виконання завдання інших осіб  (під час виконання роботи державний службовець потребував надання зразків документів, допомоги у виробленні алгоритму роботи, аналізі нормативно-правових актів, суттєвому коригуванні проектів документів, проявляв низьку самостійність, недостатність знань нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів, потребував нагадувань і високої міри контролю з боку керівника тощо);
-3 бали  у разі, якщо  завдання виконано своєчасно, результат якого повною мірою можна використати в роботі. Робота проводилась ефективно з дотриманням правил етичної поведінки;
-4 бали  у разі, якщо завдання виконано своєчасно (завчасно), результат високої якості, його досягнуто з високим ступенем самостійності (за необхідності командної роботи), ініціативності, робота проводилась ефективно, з дотриманням правил етичної поведінки. Під час виконання завдання державним службовцем вносилися пропозиції щодо інших документів або їх удосконалення.
Так, щодо доводів сторін щодо обґрунтованості результатів оцінювання, колегія суддів зазначає, що оцінка результатів повинна бути об`єктивною. Проте, колегія суддів зазначає, що результати оцінювання ОСОБА_1 за відповідними завданнями не знаходять належного обґрунтування та пояснення щодо причин і мотивації для обрання стосовно конкретних завдань певного оцінювального балу.
Судова колегія наголошує, що критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.
Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював позицію, за якої національні суди повинні проконтролювати, чи не є викладені висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору пункти 156-157, 159 рішення у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (Sigma Radio Television ltd. v. Cyprus №32181/04); пункт 44 рішення у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (Bryan v. the United Kingdom); пункти 47-56 рішення у справі «Путтер проти Болгарії» (Putter v. Bulgaria № 38780/02).
Особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування правомірності своїх дій в справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень покладається на відповідача (ч.2  ст.77 КАС України).
Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності прийнятого ним рішення (висновку).
Судовим розглядом встановлено що матеріали справи не містять належного обґрунтування висновку про виставлення негативної оцінки позивачу за результатами оцінювання його службової діяльності за 2021 рік в контексті завдань, які йому були затверджені, а саме лише посилання на певні типові формулювання на підтвердження досягнення чи недосягнення певних результатів роботи не може вважатися достатнім і правомірним за своєю суттю.
Крім того, вирішуючи питання дотримання відповідачем принципів об`єктивності, достовірності, доступності та прозорості, взаємодії та поваги до гідності державного службовця при проведенні оцінювання результатів службової діяльності ОСОБА_1 у 2020 році, суд враховує, що відповідно до Критеріїв виставлення балів (додаток 4 до Типового порядку) бали 2, 3 та 4 виставляються у разі, коли завдання виконане, водночас, при частковому виконанні завдання виставляється бал 1.
Також, як встановлено судовим розглядом, що у межах процедур оцінювання державного службовця ОСОБА_1 був досягнутий результат по чотирьом завданням, а саме відповідно: - завдання № 1: " не підлягало оцінюванню у зв`язку з тим, що воно не могло бути виконано через скасування планових заходів державного контролю";- завдання  № 2: " перевірено районних державних лікарень ветеринарної медицини: Первомайська РДЛВМ, Кегичівська РДЛВМ, Зачепилівська РДЛВМ, Краснокутська РДЛВМ».  - завдання № 3: " надано 7 консультацій з питань експорту кормів, преміксів, кормових добавок щодо видачі експлуатаційних дозволів із запланованих 10 (в зв`язку з припиненням господарської діяльності птахогосподарств)". - завдання № 4: " здійснено 2 заходи державного контролю ФОП ОСОБА_3 з питань недопущення розповсюдження гострих інфекційних хвороб птиці з запланованих 5, у зв`язку з припиненням господарської діяльності 4-х птахо господарств." 
Так, стосовно першого завдання колегія суддів зазначає, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2021 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронарірусом SARS-CoV-2» планові заходи скасовані, а тому у суду відсутня необхідність надавати юридичну оцінку по вказаному завданню, оскільки вказане завдання не підлягало оцінюванню. 
Щодо другого завдання, колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено,що оцінюючи результативність виконання другого завдання, безпосереднім керівником зазначено, що завдання виконано, але із залученням до виконання інших осіб, проявляв низьку самостійність, недостатність знань, нормативно-правових актів, вимог до підготовки службових документів. Бал 2. 
Проте, колегія суддів не погоджується із такою оцінкою, оскільки із обґрунтування керівника позивача неможливо встановити в якій саме частині виконано завдання і в чому полягає визначення часткового виконання такого, та в якій частині було залучення до виконання інших осіб
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів невиконання такого, чи невиконання якоїсь частини завдання, з чого можна зробити висновок, що оцінювання позивача відбулося формально. 
Відповідач не навів розрахунок балу, що унеможливлює встановити логіку у виставленні підсумкового балу за це завдання, а виставлені 2 бали не відповідають Критеріям виставлення балів.
Стосовно третього та четвертого завдання, колегія суддів зазначає наступне.
Оцінюючи результативність виконання третього завдання, безпосереднім керівником зазначено, що до виконання завдання підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату. Бал 1.
Оцінюючи результативність виконання четвертого завдання так само вказано, що до виконання завдання підійшов формально, чим нівелював практичну цінність отриманого результату. Бал 1.
Судовим розглядом встановлено, що безпосереднім керівником взагалі не зазначено чи були виконані завдання, які оцінені в 1 бал.
Також, відповідачем не вказано по яким критеріям проводилась оцінка виконання кожного завдання. З яких кількісних і якісних, відсоткових, чи інших показників виходив суб`єкт оцінювання при визначенні оцінки позивачу.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що у встановлених позивачу завданнях немає обов`язкової складової такого завдання у вигляді показників результативності, ефективності та якості, за якими можливо оцінити ступінь виконання встановленого завдання.
Так, пункт 39 Типового порядку вимагає від безпосереднього керівника державного службовця наводити обґрунтування кожної оцінки. 
Колегія суддів вважає,  що таке обґрунтування визначення балу (від « 0» до « 4») повинно бути в достатній мірі чітким та зрозумілим і вказувати на фактичну оцінку результатів діяльності державного службовця у взаємозв`язку з конкретними завданнями. Тобто, суб`єкт, який проводить оцінювання, повинен конкретизувати підстави для застосування тієї чи іншої оцінки, навести змістовні пояснення на обґрунтування свого рішення (які саме завдання не виконано, в чому полягало невиконання або ж неналежне виконання (неповне, неякісне) та у чому це проявилися (який конкретний показник не забезпечено державним службовцем).Указане необхідне, зокрема, й з метою можливості подальшої перевірки обґрунтованості відповідного оцінювання та недопущення свавільних рішень зі сторони суб`єкта владних повноважень.
Колегія суддів не погоджується з належністю таких дій відповідача, адже критерії, що визначені в Типовому порядку наведені для орієнтування при застосуванні певних оцінок і їх обґрунтуванні. Тому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що формальне цитування критеріїв виставлення балів, які встановлені нормативним документом, не може заміняти реального обґрунтування для оцінювання, котре повинно базуватися на ретельному аналізі конкретних завдань, поставлених державному службовцю для виконання, та практичних результатах його роботи. У цьому контексті слід зазначити, що критерій обґрунтованості рішення або дії вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує  закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. 
Так, пунктами 47, 48, 49, 50 порядку №640 визначено, що у разі отримання державним службовцем негативної оцінки відповідний висновок може бути оскаржений таким державним службовцем.  Оскарження висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби  категорій Б  або  В, здійснюється відповідно до статті 11  Закону України  Про державну службу.
У скарзі державним службовцем зазначаються зауваження до балів за виконання того чи іншого завдання та наводяться факти, які спростовують критерії, що відповідають згаданому балу. Висновок скасовується суб`єктом призначення або судом у частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця.
У разі прийняття рішення про скасування висновку в частині оцінювання результатів службової діяльності конкретного державного службовця щодо цього державного службовця повторно проводяться такі етапи оцінювання:
- визначення результатів виконання завдань;
- затвердження висновку (крім випадків, коли жодне із визначених завдань не підлягає оцінюванню).
Зазначені етапи оцінювання проводяться не пізніше одного місяця після прийняття рішення про скасування висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії  Б  або  В, у порядку, передбаченому  пунктами 37-41  цього Порядку.
Колегія суддів зазначає, що порядком №640 передбачено досудове врегулювання спору щодо оскарження висновку оцінювання державних службовців у разі отримання негативної оцінки, із можливістю повторного проведення такого оцінювання. 
Проте, судом встановлено, що відповідачем було позбавлено позивача такого права, зокрема позбавлено можливості надати пояснення, щодо виконання завдань, оскільки його не було належним чином повідомлено про результати оцінювання службової діяльності, у зв`язку з тим, що позивач перебував на лікарняному з 26.10.2021 по 21.01.2022, що підтверджується листками непрацездатності (а.с. 17-30).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем були надані докази тільки направлення позивачу висновку оцінювання державних службовців шляхом надсилання поштою та електронною поштою, однак жодного доказу про отримання позивачем зазначеного висновку відповідачем як до суду першої, так і до суду апеляційної інстанції надано не було. З вищенаведеного вбачається, що незважаючи на надіслання висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності позивача, останній не був фактично з ним ознайомлений.
Крім того, судовим розглядом встановлено, що представником відповідача не заперечується, що тільки 25.01.2022 позивач був ознайомлений з висновком оцінювання державних службовців, тобто вже після винесення наказу про звільнення із займаної посади.
Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України  кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Конституційний Суд України у Рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 підкреслив значущість положень  статті 55 Конституції України  щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді. У цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначав, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскаржуваний висновок щодо результатів оцінювання службової діяльності, затверджений наказом Головного управління Держпродспоживслужби у Харківській області №1926-к 01.12.2021 року «Про затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців, які займають посади державних службовців категорії «Б» і «В» у 2021 році» є протиправними та підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що належним захистом прав позивача є саме визнання протиправним та скасування висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «В», щодо ОСОБА_1 .
Згідно з пунктом 10 частини 1  статті 7 Закону України «Про державну службу»  до основних прав державного службовця віднесено оскарження в установленому законом порядку рішень про накладення дисциплінарного стягнення, звільнення з посади державної служби, а також висновку, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання його службової діяльності. 
Частиною 7  статті 44 Закону України «Про державну службу» передбачено, що висновок, що містить негативну оцінку за результатами оцінювання службової діяльності, може бути оскаржений державним службовцем у порядку, визначеному  статтею 11 цього Закону.
Колегія суддів звертає увагу, що за відсутністю у матеріалах оцінювання державного службовця, будь-яких фактів, які його негативно характеризують або свідчать про неналежне виконання своїх службових обов`язків, керівник позбавлений можливості виставляти негативну оцінку його діяльності.
Судова колегія наголошує, що відповідачем не надано жодних доказів з приводу неналежного, неповного або несвоєчасного виконання завдань позивачем протягом року.
Крім того, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що не заперечується сторонами. 
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що накази Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області № 2003-к від 20.12.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 » та №94-К від 24.01.2922 «Про виконання наказу від 20.12.2021 №2003-к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 », є протиправними та підлягають скасуванню.
Щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.
Згідно абз.3 п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100) середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбувається подія, з якою пов`язана відповідна виплата.
Відповідно до п.8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.
Судовим розглядом встановлено,що період вимушеного прогулу позивача складає 291 робочих днів, що обраховується починаючи з наступного дня після звільнення (25.01.2022) до прийняття судом рішення про поновлення позивача на посаді (08.03.2023).
Згідно Розрахунку сум середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 за два останні місяці роботи, що передували звільненню, становить 10325,38 грн (за вересень 2021 року  2938,12 грн; за жовтень 2021 року  7387,26 грн), а середньоденна заробітна плата - 448,93 грн. (а.с. 79).
Отже, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який підлягає стягненню на користь позивача, становить 130638,63 грн. (448,93 грн. х 291 дні).
Крім того, судом встанволено, що згідно вказаного розрахунку розмір середньомісячної заробітної плати складає 9427,52 грн. (10325,38/23)х42/2.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що до негайного виконання підлягає рішення суду в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 9427,52 грн (дев`ять тисяч чотириста двадцять сім гривень 52 копійки).
Згідно з ч. 2      ст. 77 КАС України      в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову шляхом визнання протиправними та скасування наказів Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №  2003-к від 20.12.2021 «Про звільнення ОСОБА_1 » та   наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області №94-К від 24.01.2922 «Про виконання наказу від 20.12.2021 №2003-к «Про звільнення з посади ОСОБА_1 »;  визнання протиправним та скасування висновку щодо результатів оцінювання службової діяльності державного службовця, який займає посаду державної служби категорії «В», щодо ОСОБА_1 ; поновленння ОСОБА_1 на посаді провідного спеціаліста відділу державного контролю Управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, з дня, наступного після дня його звільнення, тобто з 25.01.2022 року. 
Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційні скарги без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 р. - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Hirvisaari v. Finland” від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі “Ruiz Torija v. Spain” від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.03.2023 по справі № 520/3962/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий суддя 		О.А. Спаскін	
Судді	   	Л.В. Любчич    О.В. Присяжнюк   	
Повний текст постанови складено  05.09.2023 року