ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 758/9910/22                                         Прізвище судді (суддів) першої інстанції: 
                                                                                                                  Скрипник О.Г.
Д О Д А Т К О  В А   П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И 
01 серпня 2023 року                                                                                          м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді          Костюк Л.О.;                    
суддів:                                Кобаля М.І., Сорочка Є.О.;
за участю секретаря:      Несін К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду заяву представника ОСОБА_1  - Конопліцького Ігоря Васильовича про відшкодування витрат на правничу допомогу понесених у суді апеляційної інстанції запід час розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_1  - Конопліцького Ігоря Васильовича на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від   27 квітня 2023 року у справі за розглядом заяви представника ОСОБА_1 -Конопліцького Ігоря Васильовича про компенсацію судових витрат (стягнення витрат на правничу допомогу) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленка Олексія Юрійовича, Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), Товариства з обмеженою відповідальністю «Експресавтоком» про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, 

В С Т А Н О В И Л А:
У листопаді 2022 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Головного інспектора з паркування відділу контролю за дотриманням правил зупинки, стоянки транспортних засобів та оплати послуг управління (інспекції) з паркування Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Павленка О.Ю. (далі - відповідач 1), Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (далі - відповідач 2), ТОВ «Експресавтоком» (далі - відповідач 3) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.
Позов обґрунтовано тим, що 23.10.2022 року о 14.50 год. в районі буд. № 5А по вул. Хорива в м. Києві позивач виявив відсутність свого автомобіля «AUDI A6», д.н.з. НОМЕР_1 , який залишив на декілька хвилин обабіч дороги в дозволеному місці без порушень правил дорожнього руху. Згодом через додаток Київ цифровий з`ясувалося, що автомобіль безпідставно евакуатором направлено на штрафний майданчик, адресу не було зазначено. Позивач зазначає, що був вимушений витрачати свій власний час, кошти на таксі в пошуках евакуйованого автомобіля і лише через тривалий час автомобіль був виявлений на штраф майданчику за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 4. Для отримання незаконно затриманого та евакуйованого автомобіля позивачу необхідно було сплатити кошти в сумі 1754,00 грн.. Відповідно до постанови позивач визнаний винним у здійсненні адміністративного правопорушення: 23.10.2022 о 14 год. 49 хв. по вул. Хорива, 11-А в м. Києві за порушення зупинки на перехресті або ближче 10 м. від перехрестя, яке передбачене ч.3 ст.122 КУпАП України. Позивач з вказаною постановою не згоден, вважає, що не порушував вимог ПДР, а саме не порушував правил зупинки, стоянки та паркування транспортного засобу, а тому його дії не підпадають під санкцію ч. 3 ст. 122 КУпАП.
За таких обставин 23.10.2022 автівку було доставлено на штрафмайданчик за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна сума коштів, яка сплачена за перебування автівки на штраф майданчику - 1754,00 грн..
У зв`язку із вказаним, позивач вважає, що відповідачем винесено незаконну та необґрунтовану постанову щодо накладення адміністративного стягнення, а також евакуйовано транспортний засіб на штрафмайданчик, чим порушено права позивача щодо права користуватися транспортним засобом.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від   10 квітня 2023 року позов задоволено частково.
12.04.2023 р. до суду першої ін. станції надійшло клопотання від представника ОСОБА_1 - адвоката Конопліцького І.В. про ухвалення додаткового рішення, а саме про стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу в сумі 14 000,00 грн.
Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від   27 квітня 2023 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення у справі № 758/9910/22 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Конопліцького Ігоря Васильовича про компенсацію судових витрат (стягнення витрат на правничу допомогу).
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати постанову суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду  від 27 липня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1  - Конопліцького Ігоря Васильовича - задоволено частково, ухвалу Подільського районного суду м. Києва від   27 квітня 2023 року - скасовано та винесено нове рішення, яким заяву представника ОСОБА_1 -Конопліцького Ігоря Васильовича про компенсацію судових витрат (стягнення витрат на правничу допомогу) - задоволено частково: «Стягнено з Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (адреса: 01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6, код ЄДРПОУ 37405284), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 (адреса:   АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 4   000 (чотирьох тисяч) гривень 00 копійок.».
Під час подання апеляційної скарги, представником позивача зазначено, що у разі задоволення апеляційної скарги, позивачем в установлені строки зазначені КАС України буде подана заява про відшкодування витрат понесених на правову допомогу із відповідним розрахунком то підтвердженням понесених витрат
27 липня 2023 року через систему «Електронний суд» до Шостого апеляційного адміністративного суду представником позивача  подано заяву про доручення доказів щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи у суді апеляційної інстанції.
Дослідивши обґрунтування заяви про ухвалення додаткового судового рішення, колегія суддів приходить до висновку щодо її часткового задоволення з таких підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі. 
Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно п.1 ч.3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Так, відповідно до ч.ч. 1,2  ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.
Зокрема, згідно ч.3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 
Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, становлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. 
У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).
Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Окрім зазначеного вище колегія суддів звертає увагу на положення ч.6 та ч.7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду 13.03.2019 у справі №826/7806/17, 20.12.2018 у справі №316/4923/16-а, 01.10.2018 у справі №815/4619/17.
Згідно ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до  ч.7 ст.139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу понесених при розгляді справи у суді апеляційної інстанції представником позивача надано копії: 
-          договору про надання правової допомоги 01/02 від 25.10.2022 року, 
- розрахункової квитанції №2/07 від 22.07.2023 року,
- рахунку-фактури № 3 від 27.07.2023 року, 
- акту наданих послуг правої допомоги у справі згідно договору від 25.10.2022 №01/02, 
- розрахунку вартості послуг на надання правової допомоги згідно договору від 25.10.2022 №01/02,
- ордер від 05.05.2023 року серія ВК №1067939.
Колегія суддів частково погоджується з доводами представника  позивача та вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає розподілу, є неспівмірним та підлягає зменшенню з огляду на наступне.
Щодо визначення співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката за ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до   ст. 134 КАС України   підлягають розподілу судові витрати на професійну правничу допомогу, яка надається саме адвокатом.
Згідно   ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»   адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом.
Так, ознайомившись з наявними в матеріалах справи документами, матеріалами справи встановлено, що між ОСОБА_1 з одного боку і адвокатом Конопліцьким І.В. з іншої сторони укладено договір про надання правової допомоги 01/02 від 25.10.2022 року.
У відповідності до наявного в матеріалах справи розрахунку вартості послуг на надання правової допомоги у справі згідно договору від 25.10.22 року №02/02:
вивчення матеріалів справи та судової практики - 1 год (1000,00 грн.);
підготовка та подача апеляційної скарги - 1,5 год. (1500, 00 грн.);
участь у трьох судових засіданнях з урахуванням часу на приїзд - 1,5 год. (1500,00 грн.)
Разом сплачено - 4 год. (4000,00 грн.)
Відповідно до   статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI   гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.   При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, предметом розгляду справи по суті було визнання скасування постанови серії 1КІ0000878249 від 23.10.2022, на загальну суму 680,00 грн.
Колегія суддів, враховує ціну позову у справі, кількість судових засідань у яких брав участь адвокат, затрачений час в ході розгляду справи в судовому засіданні, враховує інший витрачений адвокатом час під час надання позивачу      правничої допомоги та приходить до висновку, що вказана сума      витрат, у розмірі 4   000, 00 грн. є неспівмірною з наданою позивачу правничою допомогою.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цій справі Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Отже, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшення суми витрат на правничу допомогу, яка підлягає стягненню на користь позивача до суми 2   000, 00 грн. 
Колегія суддів зазначає, що заяви чи клопотання відповідача з питання визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу чи його зменшення до суду не надходили.
Так, Верховний Суд у своїй постанові від 24.11.2020 у справі №911/4242/15 зазначив про те, що зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. 
Враховуючи обсяг та якість виконаних адвокатом робіт, витрачений час, значення цієї справи для особи, яка є іншою стороною у справі, колегія суддів вважає обґрунтованими, співмірними та підтвердженими належними доказами понесені позивачем витрати на правничу допомогу.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку щодо стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) на користь ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу понесені у суді апеляційної інстанції, у розмірі - 2 000, 00 грн.
Керуючись ст.ст. 132, 134, 139, 241, 242, 243, 252, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву представника ОСОБА_1 -Конопліцького Ігоря Васильовича - задоволити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту транспортної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) (адреса: 01030, місто Київ, вулиця Леонтовича, будинок 6, код ЄДРПОУ 37405284) на користь ОСОБА_1 (адреса:   АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), витрати на професійну правничу допомогу понесені під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, у розмірі 2 000 (двох тисяч)  гривні 00 копійок.
Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Головуючий суддя:                                                                      Л.О. Костюк 

Судді:                                                                                                      М.І. Кобаль

                                                                                                    Є.О. Сорочко