ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 р. 	Справа № 440/10667/22	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: П`янової Я.В.,
Суддів: Русанової В.Б. ,  Присяжнюк О.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2023, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава, повний текст складено 17.02.23  по справі № 440/10667/22
за позовом               Приватного підприємства "Енергосвіт-Монтаж"  
до               Державної служби України з безпеки на транспорті                       
про визнання протиправною та скасування постанови,
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство "Енергосвіт-Монтаж" (далі за текстом також - позивач, ПП "Енергосвіт-Монтаж") звернулося до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті (далі за текстом також – відповідач, Укртрансбезпека), в якому просило визнати протиправною та скасувати постанову начальника відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.10.2022 за № 190587.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 17 лютого 2023 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Полтавській області Державної служби України з безпеки на транспорті від 24.10.2022 за № 190587.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь Приватного підприємства "Енергосвіт-Монтаж" витрати зі сплати судового збору у сумі 2481,00 грн.
Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна служба України з безпеки на транспорті оскаржила його в апеляційному порядку, оскільки вважає, що рішення є необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Державна служба України з безпеки на транспорті наводить обставини справи та норми права, викладені у відзиві на позовну заяву, вказує на їх неврахування судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення. Зазначає, що судом першої інстанції безпідставно зроблено висновок про проведення габаритно-вагового контролю та складання довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21.09.2022 (яка є ключовим доказом виявленого порушення у цій справі) з порушенням Порядку № 1567 та вимог, передбачених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 за № 1007/1207, яким затверджено форму та зміст відповідної довідки, та, відповідно, про недопустимість довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21.09.2022 в якості доказу в цій справі. Просить урахувати, що відсутність у довідці про результати здійснення габаритно-вагового контролю підпису оператора вагового комплексу жодним чином не впливає на дійсність такого документу та не спростовує факт вчинення порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт щодо перевищення нормативно допустимого навантаження на одиничну вісь транспортного засобу, оскільки спричинена виключно технічною помилкою.
За результатами апеляційного розгляду Державна служба України з безпеки на транспорті просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.
Відповідно до пункту третього частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також – КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, що 21.09.2022 ПП "Енергосвіт-Монтаж" як перевізником, за домовленістю з ТОВ "Глобинський переробний завод", транспортним засобом - спеціалізований вантажний сідловий тягач марки MAN TGX 18.440 д/н НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп-самоскид-Е BODEX KIS3WA д/н НОМЕР_2 , що належать на праві власності ПП "Енергосвіт-Монтаж", здійснювалося перевезення вантажу (шроту соєвого гранульованого насипом) до ТОВ "Ясенсвіт", що підтверджується товарно-транспортною накладною від 20.09.2022 /а.с. 58, зворотній бік/.
21.09.2022 на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) № 000368 від 15.09.2022 /а.с. 54, зворотній бік/ та щотижневого графіка № 2132/30/27-22 від 15.09.2022 /а.с. 56/ представниками Державної служби України з безпеки на транспорті в рамках проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) на а/д Р-03 км 4+100 здійснено габаритно-ваговий контроль вказаного транспортного засобу.
За результатами габаритно-вагового контролю складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21.09.2022, у якій зафіксовано навантаження на кожну вісь, а саме: навантаження на першу склало 6,64 тонн, на другу - 12,42 тонн, на третю - 6,82 тонн, на четверту - 7,04 тонн, на п`яту - 7,2 тонн; повна маса транспортного засобу склала 39,94 тонн /а.с. 14/.
За результатами габаритно-вагового контрою встановлено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, про що складено відповідний Акт проведення перевірки № 346035 від 21.09.2022 /а.с. 13/.
За змістом Акта проведення перевірки № 346035 від 21.09.2022 посадовою особою відповідача виявлено порушення ПП "Енергосвіт-Монтаж" пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за № 1306, а саме перевезення подільного вантажу (згідно ТТН б/н від 20.09.2022 шрот соєвий гранульований) з навантаженням на одиночну ведучу вісь тягача 12,42 т при максимально допустимій 11,5 т; перевищення склало 8 %, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" - перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Також складно акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів № 0060310, у якому зафіксовано осьові навантаження, що становлять: 12,42 тонн при допустимих 11 тонн /а.с. 12/.
За результатами розгляду справи винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 190587 від 24.10.2022, якою накладено на ПП "Енергосвіт-Монтаж" адміністративно-господарський штраф у розмірі 8 500,00 грн за порушення законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абзацом 14 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" /а.с. 55/.
Не погоджуючись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду з позовом у цій справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходячи з того, що проведення габаритно-вагового контролю та складання довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21 вересня 2022 року (яка є ключовим доказом виявленого порушення у цій справі) відбулося з порушенням Порядку № 1567 та вимог, передбачених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 за № 1007/1207, яким затверджено форму та зміст відповідної довідки, дійшов висновку, що відповідачем не надано до суду допустимих та достатніх доказів, які підтверджують наявність з боку позивача порушень, на підставі яких прийнято постанову № 190587 від 24 жовтня 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі  8 500,00 грн, у зв`язку із чим визнав протиправною та скасував оскаржувану постанову.
Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.
Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 за № 1567 (далі - Порядок № 1567), передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека).
Відповідно до пункту першого Положення Державна служба України з безпеки на транспорті є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Згідно із підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.
Згідно з пунктом 8 цього Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи. 
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту, вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України № 1567 від 08.11.2006 (далі – Порядок № 1567)
Відповідно до пункту 2 Порядку № 1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.
Органами державного контролю на автомобільному транспорті є Укртрансбезпека, її територіальні органи.
Державний контроль на автомобільному транспорті здійснюється посадовими особами органу державного контролю, в тому числі шляхом проведення рейдових перевірок.
За приписами пункту 12 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.
Відповідно до пункту 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктом 15 Порядку № 1567 встановлено вичерпний перелік підстав під час проведення рейдової перевірки, серед яких зазначено перевірка наявності, визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону; виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Згідно з пунктом 16 Порядку № 1567 під час рейдової перевірки може проводитись габаритно-ваговий контроль.
Оформлення результатів перевірки та застосування адміністративно-господарських штрафів, передбачені пунктами 20-30 цього Порядку.
Так, виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності).
У разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис (п. 20-22 Порядку № 1567).
Відповідно до пункту 25 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26, 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням. У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно із додатком 5.
Частиною другою статті 29 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993, № 3353-ХІІ передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, виданий компетентними уповноваженими органами, який дає право на рух автомобільними дорогами України, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Відповідно до вимог частин першої та четвертої статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 за № 2344-ІІІ автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
За порушення законодавства про автомобільний транспорт до перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 % при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (абзац 15 частини 1 статті 60 Закону № 2344-ІІІ).
Згідно з приписами ч. 5 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Згідно з пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 за № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил № 30). 
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Згідно з пунктом 3 вказаних Правил транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 ПДР України. Відповідно до пункту 4 цих же Правил рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.
Допускається перевищення вагових параметрів над визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення дозволу та внесення плати за проїзд.
Отже участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові параметри яких перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, навантаження на осі транспортного засобу, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів, а при перевезенні вантажу без відповідного дозволу настає адміністративно-господарська відповідальність, яка залежить від відсоткового перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм.
Стаття 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачає, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до підпункту 4 пункту 2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 за № 879 (далі - Порядок № 879, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Згідно з пунктами 3, 4, 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.
Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.
Приписами пунктів 15-18, 20 Порядку № 879 регламентовано, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.
Габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.
Габаритно-ваговий контроль транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години (з моменту заїзду транспортного засобу на ваги до кінцевого оформлення матеріалів у разі виявлення порушення).
За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
У разі пред`явлення водієм транспортного засобу міжнародного сертифіката зважування габаритно-ваговий контроль у частині зважування не здійснюється.
За результатами габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.
Водії під час перебування в зоні стаціонарного або пересувного пункту габаритно-вагового контролю повинні виконувати законні вимоги посадових осіб та/або працівників Укртрансбезпеки, її територіальних органів та поліцейських.
Як убачається зі змісту позовної заяви, правомірність порядку та підстав проведення рейдової перевірки позивачем не оспорюється.
Оскаржуючи постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 190587 від 24 жовтня 2022 року, позивач посилався на таке:
1) автомобілем здійснювалося перевезення шроту соєвого, який є сипучим вантажем, який міг переміщуватись по причепу під час транспортування, тому використана відповідачем методика не може розповсюджуватись на спірні відносини;
2) у жодному документі щодо здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу немає посилання на зазначене обладнання, відповідно, неможливо перевірити дотримання органом контролю законності використання ваговимірювальної техніки та правильність результатів зважування, проведеного на ній, під час рейдової перевірки вантажного автомобіля;
3) в довідці № 0079009 від 21.09.2022 відсутні дані та підпис оператора вагового комплексу, що ставить під сумнів правомірність зроблених у постанові висновків про вчинення позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт.
4) відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів щодо рідких та сипучих вантажів;
5) висновки про неможливість встановлення точного показника навантаження на кожну з осей транспортного засобу з сипучим вантажем викладені в постановах Верховного Суду у справі № 816/2329/13-а від 12.04.2018, у справі № 826/442/13-а від 16.01.2018 та у справі № 821/597/17 від 12.06.2018.
За висновками суду першої інстанції відхилено доводи позивача про те, що ним здійснювалось перевезення подільного вантажу, а тому під час руху по дорозі можливе переміщення вантажу по всім осям транспортного засобу; акт проведення перевірки від 21.09.2022 та інші документи не містять відомостей про будь-які характеристики зважувального обладнання, яке було використане відповідачем; посилання на відсутність методики виконання вимірювань поосьових навантажень на маси вантажних транспортних засобів щодо рідких та сипучих вантажів, що на думку представника позивача, є підставою для виникнення об`єктивних сумнівів у достовірності результатів зважування, а також на висновки, викладені в постановах Верховного Суду у справі №816/2329/13-а від 12.04.2018, у справі № 826/442/13-а від 16.01.2018 та у справі №821/597/17 від 12.06.2018.
В цій частині рішення суду першої інстанції ані позивачем, ані відповідачем не оскаржується.
Доводів щодо незгоди з висновками суду першої інстанції в цій частині в апеляційній скарзі відповідачем не наведено.
Отже в цій частині правильність висновків суду першої інстанції не може бути перевірена судом апеляційної інстанції, зважаючи на вимоги частини другої ст. 308 КАС України щодо можливого виходу за межі вимог та доводів апеляційної скарги.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції про проведення габаритно-вагового контролю та складання довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21.09.2022 (яка є ключовим доказом виявленого порушення у цій справі) з порушенням Порядку № 1567 та вимог, передбачених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 за № 1007/1207, яким затверджено форму та зміст відповідної довідки, та, відповідно, про недопустимість довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21.09.2022 в якості доказу в цій справі.
Надаючи оцінку довідці № 0079009 від 21.09.2022, складеної за результатами габаритно-вагового контролю, колегія суддів зазначає таке.
Форма довідки про здійснення габаритно-вагового контролю затверджена спільним наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 за № 1007/1207, у якій передбачено її складання та підписання посадовою особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль та оператором вагового комплексу.
Відповідно до підпунктів 16, 17 Порядку № 1567 рейдова перевірка може проводитися однією посадовою особою Укртрансбезпеки. Рейдова перевірка проводиться із зупиненням транспортних засобів або без їх зупинення.
Під час проведення рейдової перевірки можливе здійснення габаритно-вагового контролю. Габаритно-ваговий контроль проводиться двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю.
Також за змістом підпунктів 4, 5 пункту 4 Порядку взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затвердженого Наказом Міністерства інфраструктури України, Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 № 1007/1207, посадові особи Укртрансінспекції під час здійснення габаритно-вагового контролю: видають довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю; складають акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних або вагових параметрів та визначають суму плати за проїзд за формулою розрахунку відповідно до пунктів 30-31-1 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю.
Тобто з приписів Порядку № 879 та Порядку № 1007/1207 убачається, що саме довідка про здійснення габаритно-вагового контролю є підтверджуючим документом щодо результатів здійснення габаритно-вагового контролю.
Форма довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю визначена вищевказаним Порядком № 1007/1207 та повинна містити: дату вагового контролю, найменування місце розташування пункту габаритно-вагового контролю, дані водія транспортного засобу, марку, модель реєстраційні номера автомобіля, причепу, тип транспортного засобу, результати вагового контролю, в тому числі навантаження на осі. Вказана довідка підписується посадової особою Укртрансінспекції, що проводила габаритно-ваговий контроль, оператором вагового комплексу, а також скріплюється печаткою.
За обставинами цієї справи за результатом здійснення габаритно-вагового контролю службовою особою відповідача складено довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21.09.2022.
Вказаний документ підписано посадовою особою Укртрансбезпеки, яка проводила габаритно-ваговий контроль, - ст. інспектором Гриньовим Д. В.
Проте у примірнику довідки, наданому позивачем з позовною заявою, відсутній підпис, прізвище та ініціали оператора вагового комплексу, де проводилося зважування транспортного засобу, довідка не скріплена печаткою вагового комплексу (а.с. 14).
Відповідачем надана суду копія довідки № 0079009 від 21.09.2022 за підписом ст. інспектором Гриньова Д. В. та ст. інспектора Левицького А. О. /а.с. 57/, однак зазначена копія довідки не спростовує відсутність підпису, прізвища та ініціалів оператора вагового комплексу на примірнику довідки позивача, який наданий суду в оригіналі та видавався безпосередньо після проведення контролю.
Враховуючи наведене, оскільки в межах рейдової перевірки відносно транспортного засобу позивача здійснено габаритно-ваговий контроль, то такий контроль мав бути проведений або двома посадовими особами Укртрансбезпеки або однією посадовою особою Укртрансбезпеки із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, власника (балансоутримувача) пункту габаритно-вагового контролю, а не одноособово ОСОБА_1 .
Форма довідки містить графу "підпис" "прізвище, ініціали" оператора вагового комплексу, а тому така графа довідки має бути заповнена.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що оператор вагового комплексу, маючи відповідну кваліфікацію, є тією особою, яка безпосередньо здійснює зважування транспортного засобу і засвідчує результати зважування власним підписом.
Відповідачем не надано доказів того, що ст. інспектор Гриньов Д. В. чи ст. інспектор Левицький А. О., чи якась інша особа, під час здійснення габаритно-вагового контролю виконували функції оператора вагового комплексу.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що проведення габаритно-вагового контролю та складання довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21 вересня 2022 року (яка є ключовим доказом виявленого порушення у цій справі) відбулося з порушенням Порядку № 1567 та вимог, передбачених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України від 10.12.2013 за № 1007/1207, яким затверджено форму та зміст відповідної довідки.
В силу наведених норм довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю № 0079009 від 21 вересня 2022 року є недопустимим доказом у цій справі.
Відповідно до частини 1  статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а відповідно до частини 2 цієї ж статті КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Оскільки здійснення габаритно-вагового контролю транспортного засобу у цій справі відбулось з порушенням пункту 16 Порядку № 1567, то докази про перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм є недопустимими, а отже, відповідно до частини 1  статті 74 КАС України,  судом до уваги не беруться.  
Колегія суддів звертає увагу, що органи Укртрансбезпеки здійснюють свою діяльність як суб`єкти владних повноважень, а отже їх діяльність має характеризуватись певною послідовністю та передбачуваністю, що зокрема слідує з принципу належного урядування.
За змістом принципу належного урядування державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.
Колегія суддів зазначає, що перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. 
Такий висновок сформовано Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20.03.2018 у справі № 810/1438/17.
У контексті доводів апеляційної скарги про те, що порушення процедури перевірки не спростовує наявності факту самого порушення, колегія суддів наголошує на тому, що відповідач не мав права одноособово проводити саме зважування, а тому зафіксовані в довідці результати не можуть братись до уваги як докази порушення і мова не йде про порушення процедури перевірки чи прийняття рішення.
Оскаржувану постанову, якою до позивача застосовано адміністративно-господарського штрафу, винесено на підставі результатів габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який здійснений з порушенням визначених до нього вимог. Як наслідок, оскаржувана постанова є протиправною в силу своєї безпідставності.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів наголошує на тому, що відповідачем не надано до суду допустимих та достатніх доказів, які підтверджують наявність з боку позивача порушень, на підставі яких прийнято постанову № 190587 від 24 жовтня 2022 року про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500 грн, у зв`язку із чим погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.
Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують та свідчать про незгоду із правовою оцінкою суду першої інстанції обставин справи.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.
Ураховуючи положення статті 139 КАС України, підстави для зміни розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись ст. 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті - залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 17.02.2023 по справі № 440/10667/22 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		Я.В. П`янова 	
Судді	   	В.Б. Русанова    О.В. Присяжнюк