ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/998/22	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді  Білак С.В. (доповідач), суддів:  Юрко І.В., Чабаненко С.В.,    за участі секретар судового засідання Боровська М.С., представника відповідача Михайленко А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року (суддя у 1 інстанції Рищенко А.Ю.) в адміністративній справі №160/998/22 за позовом  Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області до  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,- 
ВСТАНОВИВ:
  Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області звернулося з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 штраф за порушення Закону України «Про рекламу» у розмірі 47 295,00 грн. до Державного бюджету України для зарахування надходжень за реквізитами по коду бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106, в установі банку – Казначейство України (ЕАП), одержувач ГУК у Дніпропетровській обл/ТГс Кринички, код одержувача 37988155, номер рахунку UA608999980313080106000004479.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року позов задоволено. Стягнуто з фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 штраф за порушення Закону України «Про рекламу» у розмірі 47 295,00 грн. до Державного бюджету України для зарахування надходжень за реквізитами по коду бюджетної класифікації 21081100, символ звітності 106, в установі банку – Казначейство України (ЕАП), одержувач ГУК у Дніпропетровській обл/ТГс Кринички, код одержувача 37988155, номер рахунку UA608999980313080106000004479.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження в адміністративній справі закрити. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що переданий на вирішення суду спір є справою адміністративної юрисдикції. Відповідач вказує на те, що оскільки спеціальним законом не визначено повноваження органу Держпродспоживслужби на звернення до суду з позовом про стягнення штрафів, то суд першої інстанції безпідставно розглянув вказану справу за правилами адміністративного судочинства.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.09.2022 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 квітня 2022 року у справі №160/998/22 скасовано, провадження в адміністративній справі закрито.
Постановою Верховного Суду від 16.05.2023 року касаційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області задоволено частково. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 08 вересня 2022 року у справі №     160/998/22 скасовано. Справу № 160/998/22 направлено     для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
Заслухавши представника позивача, дослідивши доводи апеляційної скарни та відзиву на неї, суд зазначає наступне. 
Так з матеріалів справи слідує, що   Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області до Харківської міської ради від 16.02.2021 року за № 057/2/2383-21 надано запит щодо надання відомостей про суб`єкта господарської діяльності, яким за адресою: АДРЕСА_1 розміщено зовнішню рекламу «Б..дь!...Батончик без цукру!», з ознаками порушення вимог ч. 3 ст. 7, абз. 4 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про рекламу», а саме: реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.
Листом виконавчого комітету Харківської міської ради від 05.03.2021 року за № 239/0/172-21 повідомлено Головне управління про те, що за результатами перевірки встановлено, що спеціальна конструкція розміщується на зовнішній поверхні споруди Харківського метрополітену. Розміщення реклами на транспорті погоджується лише з власниками об`єктів транспорту або уповноваженими органами, а тому виходять за межі повноважень Департаменту контролю міської ради.
Разом з цим, Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області з метою неупередженого та об`єктивного розгляду справи, у відповідності до ст. 29 Закону України «Про рекламу» та п. 15 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 № 693, з метою з`ясування обставин, що мають значення для розгляду справи та потребують спеціальних знань, звернулося листом від 19.02.2021 року № 5.2-057/2/2619-21 до ВГО «Всеукраїнська рекламна коаліція», з проханням надати експертний висновок вищезазначеної реклами на предмет її відповідності вимогам ст. ст. 7, 8 Закону України «Про рекламу».
В подальшому Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області отримано експертний висновок від 26.03.2021 року за № 38/03-2021 яким підтверджено, що вищезазначена реклама містить елементи епатажу у рекламі та порушує вимоги ч. 3 ст.7 Закону України «Про рекламу».
Також Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області до КП «Харківський метрополітен» від 23.03.2021 року за № 5.2-057/2/4467-21 надано запит щодо надання відомостей про суб`єкта господарської діяльності, яким за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 39 розміщено зовнішню рекламу «Б..дь!...Батончик без цукру!».
Згідно з листом КП «Харківський метрополітен» від 02.04.2021 року № 27/565/01-09 установлено, що на підставі рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 26.03.2014 № 182 «Про передачу майна в господарське відання КП «Підземне місто»» підземні пішохідні переходи, що розташовані біля станцій метрополітену передані на баланс КП «Підземне місто».
Для надання відомостей про суб`єкта господарської діяльності, яким за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 39 розміщено зовнішню рекламу «Б..дь!...Батончик без цукру!» Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області від 09.04.2021 року за № 5.2- 057/2/5560-21 надано запит до КП «Підземне місто».
Згідно з відповіддю КП «Підземне місто» від 21.04.2021 року № 261-04 установлено, що відеоекран на павільйоні підземного пішохідного переходу біля станції метро «Універсітет» розміщує ТОВ «ВЕДІНГТЕХНОЛОДЖІ», згідно договору від 30.12.2015 № 14Р/12/15 на послуги по наданню місць для розміщення рекламних щитів.
Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області до ТОВ «ВЕДІНГТЕХНОЛОДЖІ» скеровано лист від 28.04.2021 року за № 5.2-057/2/6539-21 щодо надання інформації про суб`єкта господарської діяльності, а саме рекламодавця яким розміщено вищевказану рекламу.
Листом ТОВ «ВЕДІНГТЕХНОЛОДЖІ» від 12.05.2021 року за № 12/05 повідомлено Головне управління Держпродспоживслужби в Харківській області про надання комплексу рекламно- інформаційних послуг за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 39 ФОП ОСОБА_2 на підставі Договору№ ВТ-03/3 про надання рекламних послуг від 21.01.2021 року.
В подальшому Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області на юридичну адресу ФОП ОСОБА_3 скеровано вимогу від 24.05.2021 року за № 5.2-057/2/7439-21 про надання документів, усних та/або письмових пояснень, необхідних для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, а також інформації щодо вартості реклами.
Згідно з відповіддю ФОП ОСОБА_3 від 14.06.2021 року за № 14-06-21 установлено, що розміщення рекламних матеріалів здійснено на замовлення ФОП ОСОБА_1 на підставі Договору № ГЛ-02/21 про надання рекламних послуг від 21.01.2021 року та Додатку № 1 до Договору від 21.01.2021 року.
Вказаним договором підтверджується вартість послуг з розміщення реклами на світодіодному екрані за адресою: АДРЕСА_1 у сумі 9 459,00 грн.
На юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 надіслано вимогу від 18.06.2021 року за № 5.2-057/2/8902-21 про надання документів, усних та/або письмових пояснень, необхідних для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, а також інформації щодо вартості реклами. Вимогу отримано особисто, засобами поштового зв`язку 26.06.2021 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (Харків 166, 6116611107471).
В подальшому Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області 15.09.2021 року проведено засідання щодо розгляду справи про порушення законодавства про рекламу, за результатами складено протокол № 250.
Також установлено, що очікувана сума штрафу становить понад 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
На підставі вищенаведеного відносно ФОП ОСОБА_1 22.09.2021 року за № 74-3198НС-21 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Харківській області скеровано до Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (далі - Держпродспоживслужба).
Держпродспоживслужбою 21.10.2021 року прийнято рішення №0035 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 47 295,00 грн. Вищевказане рішення 23.10.2021 за № 15.4-11/8435 скеровано відповідачу для виконання протягом 15 календарних діб.
ФОП ОСОБА_1 добровільно не сплачено суму штрафу в розмірі 47 295,00 грн., накладеного рішенням №0035 від 21.10.2021 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне. 
Засади рекламної діяльності в Україні визначає Закон України «Про рекламу», який регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару; розповсюджувач реклами - особа, яка здійснює розповсюдження реклами.
За приписами ч. 1 ст. 26 наведеного вище Закону, встановлено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень, зокрема, спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами.
10.09.2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 442 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» (далі - Постанова КМУ № 442), абз. 2 п. 1 якої передбачено утворити Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів, реорганізувавши шляхом перетворення Державну ветеринарну та фіто санітарну службу і приєднавши до Служби, що утворюється, Державну інспекцію з питань захисту прав споживачів і Державну санітарно-епідеміологічну службу та поклавши на службу, що утворюється, функції з реалізації державної політики, які виконували органи, що припиняються (крім функцій з реалізації державної політики у сфері племінної справи у тваринництві, у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), а також функції із здійснення державного контролю (нагляду) до дотриманням вимог щодо формування, встановлення та застосування державних регульованих цін, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері туризму та курортів.
Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері (п. 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 667 від 02.09.2015).
Відповідно до п. 2 вказаного Положення Держпродспоживслужба у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.
При цьому, Законом, який регулює відносини, які пов`язані з виробництвом, розповсюдженням та споживанням реклами на території України є Закон України «Про рекламу», а нормативним документом, що регулює питання накладення уповноваженими особами Держпродспоживслужби та її територіальними органами в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав), є Постанова Кабінету Міністрів України № 693 від 26.05.2004, якою затверджений Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу (далі - Порядок № 693).
Так, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.
Частиною 3 статті 7 Закону України «Про рекламу» передбачено, що реклама не повинна містити інформації або зображень, які порушують етичні, гуманістичні, моральні норми, нехтують правилами пристойності.
А за ч. 2 ст. 26 наведеного Закону, встановлено, що на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.
Відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про рекламу» особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.
Відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть: 1) рекламодавці, винні: у замовленні реклами продукції, виробництво та/або обіг якої заборонено законом; у наданні недостовірної інформації виробнику реклами, необхідної для виробництва реклами; у замовленні розповсюдження реклами, забороненої законом; у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту; у порушенні порядку розповсюдження реклами, якщо реклама розповсюджується ними самостійно; 2) виробники реклами, винні у порушенні прав третіх осіб при виготовленні реклами; 3) розповсюджувачі реклами, винні в порушенні встановленого законодавством порядку розповсюдження та розміщення реклами (ч. 2 ст. 27 наведеного вище Закону).
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на: рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами; виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами; розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами (ч. 4 ст. 27 Закону України «Про рекламу»).
Згідно до вимог ч. 5 ст. 27 Закону України «Про рекламу» вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 27 наведеного Закону, передбачено, що за неподання або подання завідомо недостовірної інформації щодо вартості розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами та/або вартості розповсюдження реклами центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - ч. 7 ст. 27 Закону України «Про рекламу».
Пунктом 1 Порядку № 693 передбачено, що цей Порядок регулює питання накладення уповноваженими особами штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав).
У відповідності до вимог п. 11, п. 18, п. 20 наведеного Порядку № 693 визначено, що за результатами розгляду справи приймається рішення, яке може бути оскаржене до суду, сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції, що на позивача покладено повноваження щодо контролю за дотриманням законодавства про рекламу, застосування до осіб, які порушують законодавство про рекламу відповідальності шляхом накладення відповідних штрафів за відповідними рішеннями позивача та стягнення добровільно не сплачених сум штрафів у судовому порядку.
Як вже зазначено раніше, посадовими особами позивача у жовтні 2021 були встановлені факти порушення відповідачем законодавства про рекламу, а саме:
- недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про рекламу»).
Наведений штраф відповідачем у добровільному порядку сплачений не був, а також вищенаведене рішення позивача не оскаржене до суду у встановленому законодавством порядку (таких доказів відповідачем суду не надано).
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову. 
Стосовно доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що переданий на вирішення суду спір є справою адміністративної юрисдикції, оскільки спеціальним законом не визначено повноваження органу Держпродспоживслужби на звернення до суду з позовом про стягнення штрафів, колегія суддів зазначає наступне. 
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.
Пунктом 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.
За правилами частини четвертої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.
Пунктом 5 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.
Відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 46 Кодексу адміністративного судочинства України громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, визначених     Конституцією     та законами України.
Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.
Виникнення спірних правовідносин обумовлено несплатою ФОП ОСОБА_1 штрафу, застосованого до неї рішенням Держпродспоживслужби від 21.10.2021 року №     0035 внаслідок порушення законодавства про рекламу.
Спеціальним нормативно-правовим актом, що визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами, як вже зазначено раніше, є Закон України «Про рекламу».
На підставі пункту 8 Порядку № 693 накладати штрафи на рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами мають право голова Держспоживінспекції, його заступники, начальники територіальних органів Держспоживінспекції та їх заступники.
Пунктом 20 Порядку № 693 визначено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.
З наведеного вище слідує, що у спірних відносинах Головне управління Держпродспоживслужби діє як суб`єкт владних повноважень, наділений Законом України «Про рекламу» та Порядком № 693 функціями контролю за дотриманням законодавства України про рекламу та відповідно правом на звернення до суду з позовом про примусове стягнення штрафу за порушення законодавства про рекламу, а тому цей спір є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовує у цих правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції, та віднесений до компетенції адміністративних судів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 року у справі № 812/1234/18.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.
Керуючись статтями  241-245,  250,  315,  316,  321,  322,  327,  329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1  на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року  в адміністративній справі №160/998/22 – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.04.2022 року  в адміністративній справі №160/998/22 – залишити без змін. 
Вступна та резолютивна частини постанови складені в нарадчій кімнаті та проголошені в судовому засіданні 02.08.2023 року, в повному обсязі постанова складена відповідно до ст. 243 КАС України.
Постанова набирає законної сили з    дати прийняття   та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко