05.07.23
22-ц/812/704/23
Єдиний унікальний номер судової справи: 484/1053/23
Номер провадження: 22-ц/812/704/23 Суддя - доповідач апеляційного суду: Крамаренко Т.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 липня 2023 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:
головуючого - Крамаренко Т.В.,
суддів: Темнікової В.І., Тищук Н.О.,
із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,
за участю: представника позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою 
ОСОБА_2 
на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2023 року, ухваленого під головуванням судді - Закревського В.І. в приміщенні того ж суду по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2023 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.
Позов обґрунтовано тим, що з 29 жовтня 2011 року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який 19 червня 2015 року розірвано за рішенням суду.
Від подружнього життя  з відповідачкою мають  двох неповнолітніх дітей:  ОСОБА_4 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1  та ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2 нагородження. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2015 року з нього на користь ОСОБА_6 , на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 стягнуто аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття дітей, починаючи з 12 травня 2015 року.
На теперішній час, він перебуває у шлюбі з ОСОБА_7 , який зареєстрований 10 серпня 2019 року, від якого мають неповнолітню доньку - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та яка перебуває на його утриманні. Дружина ОСОБА_9 не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Крім того, на утриманні перебуває й непрацездатний хворий батько - ОСОБА_10 . До того ж має значну заборгованість з аліментів, яка згідно довідки ДВС станом на 01 лютого 2023 року складає 95 230,90 грн. 
Посилаючись на зміну сімейного та матеріального стану, позивач просив суд зменшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2015 року на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на 1/8 частину з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття найменшою дитиною.
Відповідачка у наданій до суду заяві заперечувала проти задоволення позову.
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2023 року позов задоволено частково. 
Зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2015 року на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на 1/5 частину з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця, до досягнення повноліття дітьми.
Відкликано з примусового виконання Первомайського відділу державної виконавчої служби у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавчий лист № 2/484/910/15 про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 аліментів на користь ОСОБА_11 на утримання синів: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до повноліття дітей, починаючи з 12 травня 2015 року. Вирішено питання про судовий збір.
Рішення суду мотивовано тим, що вказані обставини зазначені позивачем впливають на зміну матеріального стану платника аліментів в порівняно з його матеріальним становищем на момент ухвалення рішення у 2015 році про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів, що відповідно до положень ст. 192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів.
Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, просила рішення суду в частині зменшення розміру аліментів скасувати та ухвалити нове про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття дітьми. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не надано переконливих доказів, що підтверджують обставини погіршення матеріального стану останнього, які б були б істотними та достатніми для зменшення розміру аліментів, визначених рішенням судом. До того ж мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивача - адвокат Доров А.О. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У судове засідання відповідачка не з`явилася, про місце й час розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.
Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Зі змісту статті 367 ЦПК України вбачається, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до положень ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із вимогами ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Таким вимогам закону оскаржуване рішення в повній мірі відповідає.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 08 червня 2015 року (а.с.11).
У період шлюбу у сторін народились діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8,17).
Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 18 червня 2015 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісяця до досягнення повноліття дітей, починаючи з 12 травня 2015 року (а.с.13).
Згідно довідки про доходи № 2 від 15 січня 2023 року позивач працює в АТ «Укрзалізниця» Структурний підрозділ «Рейкозварювальний потяг Первомайськ-на-Бузі «Філії «Центр з будівництва та ремонту колії АТ «Укрзалізниця» на посаді електрозварник ручного зварювання 3 розряду та його дохід з січня 2022 року по грудень 2022 року без урахування аліментів становив 160 325,37 грн. (а.с.14).
Батько позивача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 є пенсіонером за віком хворіє на гіпертонічну хворобу ІІІ ст. 2 ступені та має хворобу серця (а.с.16,20, 21).
На теперішній час ОСОБА_3 згідно довідки №10 від 21 січня 2023 року з 27 лютого 2022 року проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 та приймає безпосередню участь у бойових діях (забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) (а.с.23).
Станом на 01 лютого 2023 року ОСОБА_3 має заборгованість з виплати аліментів у розмірі 95 320,90 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості заступника начальника відділу ДВС (а.с.24). 
Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.
Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дочка від іншого шлюбу з ОСОБА_7 .
Отже, у нього на утриманні перебувають троє дітей та дружина.
Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.
При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.
Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).
Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. 
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що матеріальне становище позивача змінилося у зв`язку з народженням у другому шлюбі доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що на підставі положень статті 192 СК України є підставою для зміни розміру аліментів.
З таким висновком суду першої інстанцій колегія суддів погоджується та вважає, що суд дійшов правильного висновку про доведеність позовних вимог в частині зміни матеріального становища у зв`язку з народженням третьої дитини. 
Так, встановлено, що у другому шлюбі з ОСОБА_7 у ОСОБА_3 народилася донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7, 18).
Дружина позивача - ОСОБА_7 перебуває у відпустці по догляду за дитиною та з 01 червня 2022 року по 31 травня 2025 року призначена допомога у розмірі 860 грн. щомісяця (а.с.15) . 
Зазначена обставина відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів. Так, конструкція зазначеної статті визначає альтернативні підстави для застосування положень про зміну розміру аліментів. Це зокрема, зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 
Висновок суду про те, що народження третьої дитини спричинило зміну матеріального стану позивача є обґрунтованими, оскільки зазначена обставина очевидно потребує додаткових фінансових витрат.
У даній справі правильно встановлено наявність двох самостійних підстав для зміни розміру аліментів: зміна матеріального та сімейного стану.
Колегія суддів вважає, що зменшення розміру аліментів на утримання дітей з 1/3 частки всіх видів доходів ОСОБА_3 на 1/5 частку його доходів у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану буде спрямовано на належне забезпечення дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та не суперечитиме їх інтересам.
Доводи апеляційної скарги про те, що відповідачка та її чоловік на теперішній час перебувають у скрутному матеріальному становищі не мають правового значення до зменшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що отримана позивачем сума грошового забезпечення як військовослужбовця є достатньою для надання додаткової допомоги дітям, які перебувають на обліку у лікарів з приводу хронічних хвороб не заслуговують на увагу, оскільки в рамках даної справи не можуть бути враховані.
Інші доводи в апеляційній скарзі були предметом дослідження в суді першої інстанції, яким суд надав відповідну правову оцінку з урахуванням всіх фактичних обставин справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, і з якою погоджується колегія суддів. 
За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду, а тому апеляційна скарга на підставі ст. 375 ЦПК України підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду, яке ухваленням з додержанням норм матеріального та процесуального права - залишенню без змін. 
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: Т.В. Крамаренко

Судді: В.І. Темнікова

Н.О. Тищук

Повний текст постанови складено 06 липня 2023 року.