КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
15 серпня 2023 року місто Київ.
Справа №755/1353/23
Апеляційне провадження № 22-ц/824/10482/2023
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
судді-доповідача                                  Желепи О.В.,
суддів:                                                  Мазурик О.Ф., Немировської О.В.
за участю секретаря судового засідання Вєтчінової О.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року (у складі судді Слободянюк А.В.)
у справі за позовом ОСОБА_1 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди
 
ВСТАНОВИВ
 
У січні 2023 року позивач ОСОБА_1 , через адвоката Борисенка О.В. (ордер а.с.8,9), звернувся до суду з позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з МТСБУ на відшкодування майнової шкоди 71 568,88 грн, судові витрати, пов`язані з отримання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн, та з проведенням експертизи у розмірі 1 750,00 грн. Також просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 100 000,00 грн, судові витрати, пов`язані з отримання професійної правничої допомоги у розмірі 5 000,00 грн, та з проведенням експертизи у розмірі 1 750,00 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 20 000 гривень 00 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 214 гривень 72 коп.
Представникомпозивача03.05.2023 року  була подана заява про ухвалення додаткового рішення відносно витрат на правничу допомогу.
У своїй заяві представник позивача просив: ухвалити додаткове рішення у наведеній справі, стягнувши з відповідачів ОСОБА_2            та МТСБУ на користь позивача 5000 грн., з кожного, за надані послуги з професійно-правничої допомоги, сплачені позивачем 12 січня 2023 року, на підставі Договору про надання правової допомоги від 12 січня 2023 року.
Свою заяву представник позивача обґрунтовує тим, що  при ухваленні судового рішення у вказаній справі, судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на правову допомогу у розмірі 10000 грн., щодо відшкодування яких позивачем було заявлено під час подання даного позову до суду.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року відмовлено в ухваленні додаткового рішення за заявою представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, а також відмовлено в прийнятті додаткового рішення за заявою представника відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України про стягнення витрат на правничу допомогу.
Не погоджуючись з такою ухвалою, представник ОСОБА_1 - Борисенко Олександр Васильович 06 червня 2023 року подав до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу, якою просить оскаржувану ухвалу скасувати в частині відмови в прийнятті додаткового рішення за заявою представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким дану заяву задовольнити.
 
Обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з огляду на наступне.
В поданій позовній заяві    ОСОБА_4 в п. 7 було зазначено, що Позивач поніс витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.
Оскільки справа розглядалась у спрощеному провадженні, судові дебати не проводились, а тому наступного дня, 02.05.2023, після отримання копії рішення у справі № 755/1353/23 від 24 квітня 2023, до Дніпровського районного суду міста Києва було подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат понесених ОСОБА_1 у зв`язку з розглядом справи № 755/1353/23.
На підтвердження понесених судових витрат  Позивачем було надано, копію прибуткового касового ордеру, акт виконаних робіт (наданих послуг), копію договору про надання правничої допомоги.
 
В судовому засіданні апеляційного суду представник Моторного (транспортного) страхового бюро України заперечував проти задоволення апеляційної скарги. ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, подали клопотання про розгляд справи без їх участі. ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про розгляд справи, причини неявки не повідомив. 
 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційноїскарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи, відмовляючи у задоволенні заяви позивавача про ухвалення додаткового рішення про стягнення із відповдачіввитрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грнз кожного, суд першої інстанції виходив з того, що, ухвалюючи рішення  24 квітня 2023 року, судом було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, в тому числі витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн.
мпереглядаючи справу, колегія суддів не встановилапорушень судом першої інстанції норм процесуального права. Доводи апеляційної скарги, зокрема про те, що оскільки судові дебати не проводились, докази було подано після отримання копії рішення, колегія суддів не приймає, з огляду на таке. 
Відповідно до ст. 133 ЦПК Україна, правнича допомога є складовою судових витрат.
Частинами 2-4 ст. 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Тобто, відповідно до вказаної норми суд має право ухвалити в справі додаткове рішення, зокрема, якщо ним при ухваленні  судового рішення не було вирішено питання про судові витрати.
Як вбачається з матеріалів справи,  ОСОБА_1 при пред`явленні позову зазначав про те, що ним  понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 грн., які і просив покласти на відповідачів.
Зі змісту рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 24 квітня 2023 року, ухваленого за наслідком розгляду позову ОСОБА_1 , судом першої інстанції в порядку вирішення питання розподілу судових витрат було  відмовлено представнику позивача у задоволенні вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з недоведеністю.
Тобто, судом першої інстанції при ухваленні рішення було вирішено питання щодо розподілу судових витрат , в тому числі і витрат на правничу допомогу позивача .
А тому, у суду були відсутні передбачені ч. 1 ст. 270 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення в справі про відшкодування позивачеві витрат на правничу допомогу у вказаній сумі.  
Колегія суддів також роз`яснює, що позивач за таких обставин мав оскаржувати рішення суду, яким йому було відмовлено у відшкодуванні витрат на правничу допомогу.
 
Крім того колегія суддів звертає увагу позивача на таке.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
В матеріалах справи відсутня заява сторони позивача про те, що докази понесених стороною розміру витрат, будуть подані після ухвалення рішення суду, а тому суд вірно вирішував питання витрат на правничу допомогу одночасно з ухваленням рішення 24 квітня 2023 року.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд,-
 
ПОСТАНОВИВ
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 23 травня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Головуючий                                                                                         О.В. Желепа 

Судді                                                                                                      О.Ф. Мазурик

      О.В. Немировська