справа № 991/7584/23
провадження №11-сс/991/673/23

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року м.Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 вересня 2023 року про відмову в задоволенні скарги,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного рішення і встановлені судом обставини.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 вересня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5  на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).
Висновки слідчого судді щодо відмови у задоволенні скарги мотивовані тим, що викладені у заяві ОСОБА_5 про вчинення кримінального правопорушення від 24 серпня 2023 року відсутні відомості, які могли б об`єктивно свідчити про ймовірність вчинення кримінального корупційного правопорушення, а заявником не наведено обставин, існування яких обґрунтовує необхідність початку досудового розслідування.

Вимоги апеляційної скарги і доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_5 звернувся з апеляційною скаргою, за якою просить суд скасувати ухвалу слідчого судді від 01 вересня 2023 року.
В поданій апеляційній скарзі особа зазначила, що 24 серпня 2023 року звернувся до НАБУ із заявою про злочин щодо незаконної вирубки зелених насаджень на острові Хортиця колишнім в.о.генерального директора Національного заповідника «Хортиця» ОСОБА_6 , 28 серпня 2023 року НАБУ передало його заяву до Національної поліції України.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу та посилаючись на положення ст.214, 216 КПК, ОСОБА_5 вважає, що оскільки до вказаного злочину причетні посадові особи (депутати та міський голова м.Запоріжжя), досудове розслідування повинно здійснюватися детективами НАБУ.

Позиції учасників судового провадження.
Особа, яка подала скаргу, в судове засідання не з`явилась, подала до суду клопотання, за яким, підтримавши викладені в апеляційній скарзі вимоги в повному обсязі, просила розгляд справи провести за її відсутності. 
Прокурор належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду у судове засідання не з`явився та не повідомив про поважні причини свого неприбуття. 
Ураховуючи зазначене і те, що КПК не передбачає вимог щодо обов`язкової участі сторін у судовому розгляді апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, зокрема щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, приймаючи до уваги значно скорочені у порівнянні із загальним порядком строки апеляційного перегляду таких ухвал (ч.2 ст.422 КПК), колегія суддів на підставі ч.4 ст.405 КПК вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності учасників судового провадження.

Мотиви суду.
За положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.
Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.
Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК).
На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5  звернувся до слідчого судді Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, в обґрунтування якої вказав на порушення вимог ст.214 КПК щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за його заявою від 24 серпня 2023 року про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.191, 206-2, 210, 364 КК, до вчинення яких, як зазначено в заяві про злочин, причетні колишній в.о. директора Національного заповідника «Хортиця» ОСОБА_7 та колишній голова Запорізької ОДА ОСОБА_8 .
Відмовляючи в задоволенні поданої скарги, слідчий суддя, зокрема, дійшов висновку, що у поданій ОСОБА_5 до НАБУ заяві не зазначено, які конкретні дії чи бездіяльність свідчать про зловживання з боку голови Запорізького ОДА та в.о. директора Національного заповідника «Хортиця» використання наданих їм повноважень всупереч інтересам служби, зокрема не наведено будь-яких переконливих доводів, що вказана вирубка була організована та проведена за їхнім прикриттям чи навіть обізнаності. Натомість, заява містить лише припущення особи щодо вчинення таких дій без конкретизації будь-яких обставин щодо виконавців таких дій (вирублення), їх зв`язку із службовими особами та вирубки за відсутності передбачених на те дозволів. Крім того, у заяві не вказано, яка сума шкоди завдана від вказаних дій, а лише зазначено імовірнісне формулювання «мільйонні», що позбавляє можливості уповноважених осіб визначити наявність обов`язкових ознак злочину, який може бути підслідний НАБУ. 
При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі від 01 вересня 2023 року щодо відмови у задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, при цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує наступне.
Чинним КПК закріплено процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.1 ст.214 КПК). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК).
Проте така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до ЄРДР. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.
До ЄРДР серед іншого вносяться відомості про: 1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК).
Таким чином, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Ці обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).
Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що викладені в ньому обставини не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення та не потребують для отримання зазначеного вище висновку перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ані попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.
Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.
Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.
За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.
Колегія суддів також ураховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про те, що висловлених у заяві тверджень недостатньо для висновку про наявність кримінального правопорушення, а тому такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування, а тому у даному випадку невиправданим є застосування механізму кримінального переслідування та процесуального примусу для дослідження викладеної в скарзі інформації.
Відтак слідчим суддею правильно встановлено, що самих лише припущень причетності до зазначених дій відповідних осіб, припущень щодо наявності певного прикриття та привласнення деревини, недостатньо для висновку про наявність будь-якого кримінального правопорушення, тим більше, такі припущення не можуть бути підставою для початку досудового розслідування відносно вказаних осіб.
Таким чином, відомості за заявою про вчинені кримінальні правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР уповноваженими особами НАБУ, оскільки зазначені у матеріалах скарги обставини не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, описані в скарзі факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.
Під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 вересня 2023 року про відмову у задоволенні скарги залишити без змін.
Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

___________                                  ___________                         ___________
ОСОБА_1                          ОСОБА_2                          ОСОБА_3