ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2023 року	Львів	Справа № 300/4937/22 пров. № А/857/4724/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді –                                                             Ніколіна В.В.,
суддів –                                                                                Гінди О.М., Пліша М.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року(суддя –Главач І.А., м. Івано-Франківськ) у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до  Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" у грудні 2022 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області (далі – ГУДКС України в Івано-Франківській області), в якому просив: визнати протиправними дії відповідача, які полягають у невиконанні рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2020 у справі №909/413/20, безпідставному поверненні наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 03.09.2021 про стягнення з державного бюджету на користь АТ "Райффайзен Банк" 11 835,00 грн помилково перерахованих коштів та 2 102,00 грн сплаченого судового збору та відмовою стягнути на користь Банку помилково перераховані кошти у сумі 59 020,00 грн; зобов`язати ГУДКС України в Івано-Франківській області вчинити дії щодо повного виконання наказу Господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2020 у справі № 909/413/20 про стягнення на користь АТ "Райффайзен Банк" коштів у сумі 59 020,00 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправність дій ГУДКС України в Івано-Франківській області, які полягають у безпідставному поверненні наказу господарського суду позивачу, який подано на виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2020 у справі № 909/413/20, з підстав неналежного відповідача в частині повернення 59 020,00 грн.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що кошти в сумі 59020,00 грн зараховані на рахунок, відкритий на ім`я органу Державної податкової служби України, та не зараховуються до Державного бюджету України. Даний рахунок є небюджетним рахунком із спеціальним режимом використання, тому дія “Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі – Порядок №845), щодо безспірного списання коштів не поширюється на даний рахунок. Вважає, що кошти які слід повернути, не поступали до Державного бюджету України, а є коштами зі сплати єдиного соціально внеску, який надходить на рахунок із спеціальним режимом використання, відкритим на ім`я органу Державної податкової служби. Вважає, що ГУДКС України в Івано-Франківській області є неналежним відповідачем.
Позивач подав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити таку без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні), апеляційний суд вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження відповідно до положень пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2020 у справі № 909/413/20 залишеним без змін постановою Західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021, позов акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, стороні відповідачів Товариства з обмеженою відповідальністю "БМУ-77" задоволено, стягнуто  з Державного бюджету України на користь АТ "Райффайзен Банк Аваль" 111 835 грн помилково перерахованих коштів та 2 102 грн сплаченого судового збору (а. с. 8-11, 12-18).
16.12.2020 на виконання вище зазначеного рішення суду позивачу було видано наказ № 909/413/20 (а. с. 19).
19.01.2021 наказ № 909/413/20 від 16.12.2020 направлено позивачем на виконання до відповідача, однак такий повернуто, у зв`язку із поновленням ГУ ДПС в Івано-Франківській області строк на апеляційне оскарження судового рішення (а. с. 20).
Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 03.09.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню (а. с. 22-23).
Ухвалами Верховного Суду від 05.07.2021 та від 01.09.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 13.11.2020 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 17.05.2021 у справі № 909/413/20 (а. с. 24-28, 29-31).
03.09.2021 на виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області видано наказ у справі № 909/413/20 (рішення набрало законної сили – 17.05.2021) (а. с. 33).
26.10.2022 позивач направив заяву виконання рішення суду, в тому числі, наказ від 03.09.2021 № 909/413/20 до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області з метою виконання рішення Господарського суду Івано-Франківської області видано наказ у справі № 909/413/20 (а. с. 34).
На виконання наказу від 03.09.2021 відповідачем платіжними дорученнями від 24.02.2021 № 191194931 та від 19.11.2021 № 315888094 перераховано позивачу кошти в сумі 2 102,00 грн (судовий збір) та 4 065,00 грн (помилково перераховані кошти військового збору) відповідно.
04.01.2022 на адресу позивача надійшов лист відповідача від 28.12.2021 №04-10-3-10/4020, яким повідомлено про виконання наказу Господарського суду від 03.09.2021 в частині та повернуто останній. Підставою повернення наказу Управління зазначило, що в державний бюджет кошти від сплати ЄСВ не надходять. З метою здійснення виконання зазначеного наказу суду в повному обсязі, рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення або зміну порядку і способу виконання рішення (а. с. 35-36).
13.01.2022 АТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до Господарського суду Івано-Франківської області із заявою про зміну способу виконання рішення від 13.11.2020 (а. с. 39-41).
23.02.2022 ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області відмовлено в задоволенні наведеної вище заяви, з підстав не наведення обставин, які свідчать про неможливість виконання судового рішення у інший спосіб (а. с. 42-44).
Відтак, 10.05.2022 позивач повторно звернувся із заявою та наказом суду від 03.09.2021  у справі № 909/413/20 на виконання до відповідача (а.  с. 45).
24.05.2022 відповідач платіжним дорученням № 379143752 перерахувало на рахунок позивача кошти в сумі 48 750,00 грн (помилково перераховані кошти податку з доходів фізичних осіб). В іншій частині рішення суду на суму 59 020,00 грн не виконано.
06.06.2022 відповідачем скеровано лист про повернення наказу від 30.05.2022 № 04-10-3-10/1388, рекомендовано звернутись до органів державної виконавчої служби з відповідною заявою. Залишок заборгованості складає 59 020,00 грн (а. с. 46-48).
12.07.2022 позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про відкриття виконавчого провадження (а. с . 50).
20.07.2022 виконавчою службою повернуто наказ суду, з підстав, що виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, а відповідно до частини 2 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження" такі рішення виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (а. с. 51, 52).
Не погоджуючись з такими діями, позивач звернувсь в суд з відповідним адміністративним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано обов`язку, передбаченого Порядком №845 щодо виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача коштів, яке набрало законної сили та відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковим до виконання на всій території України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є обов`язковість рішень суду.
Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.
Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України “Про виконавче провадження” та особливості їх виконання встановлені Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”.
Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України “Про виконавче провадження” передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.
Відповідно до частини 2 статті 6 Закону України “Про виконавче провадження” рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Приписами частини 1 статті 25 Бюджетного кодексу України обумовлено, що казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.
Постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215 затверджено “Положення про Державну казначейську службу України” (далі – Положення №215), відповідно до пункту 1 якого Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.
Згідно з підпунктом 3 пункту 4 Положення №215 Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Пунктом 9 Положення №215 встановлено, що Казначейство здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Підпунктом 14 пункту 4 Положення про головні управління Державної казначейської служби України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 №1280, Головне управління Казначейства відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Отже, законодавством наділено органи Казначейства повноваженнями здійснювати безспірне списання коштів державного та місцевого бюджетів або боржників на підставі рішення суду.
Законом України “Про місцеві державні адміністрації” та частиною другою статті 81 ЦК України визначено, що місцева державна адміністрація – це організація, яка є юридичною особою публічного права, та в розумінні вищенаведених правових норм може бути боржником за рішенням суду про стягнення коштів.
Підпунктом 1 пункту 9 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Бюджетного кодексу України встановлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів. Зазначені рішення передаються до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Видатки бюджетних установ, щодо яких прийнято рішення про накладення на них арешту, дозволяється здійснювати в частині видатків, які статтею 55 цього Кодексу визначено як захищені, у разі зазначення про це у судовому рішенні.
Колегія суддів вважає, що саме на відповідача покладено обов`язок виконувати рішення судів про стягнення коштів з Державного бюджету, а не на будь-який інший орган.
В свою чергу, кошти згідно з платіжного доручення №810 від 21.09.2018 в сумі 59020,00 були помилково зараховані на рахунок №37197201010915, відкритий на ім`я Державної податкової служби України, в ГУДКС України в Івано-Франківській області, МФО 836014, що не заперечується відповідачем.
Отже, боржником є державний орган, а саме ГУДПС в Івано-Франківській області, а тому ці кошти мають бути стягнуті на користь позивача в безспірному порядку відповідачем, оскільки саме на нього покладено обов`язок виконання таких судових рішень.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржника, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення визначений Порядком №845.
Пунктом 2 Порядку №845 визначено, що безспірне списання – операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання Казначейством та його територіальними органами (далі – органи Казначейства) рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів.
Боржники – визначені в рішенні про стягнення коштів державні органи, розпорядники бюджетних коштів (бюджетні установи), а також одержувачі бюджетних коштів в частині здійснення передбачених бюджетною програмою заходів, на які їх уповноважено, які мають відкриті рахунки в органах Казначейства, крім рахунків із спеціальним режимом використання.
Виконавчі документи – оформлені в установленому порядку виконавчі листи судів та накази господарських судів, видані на виконання рішень про стягнення коштів, а також інші документи, визначені Законом України “Про виконавче провадження”.
Згідно пункту 3 Порядку, рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів до органів Казначейства (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів – з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників – у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).
Відповідно до пункту 6 Положення №845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності – довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування – для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці, номер будинку, квартири, найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).
Пунктом 8 Положення №845 визначено, що органи Казначейства після надходження документів, зазначених у пунктах 6 і 7 цього Порядку: 1) приймають їх до розгляду та реєструють відповідно до вимог організації діловодства. На заяві стягувача про виконання рішення про стягнення коштів (супровідному листі керівника відповідного органу державної виконавчої служби) зазначається дата надходження і вхідний номер; 2) здійснюють попередній розгляд документів, за результатами якого визначають необхідність отримання від стягувача інших відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) повідомляють стягувачеві (представникові стягувача) на його письмову вимогу про прийняття, реєстрацію та результати попереднього розгляду документів.
В силу підпункту 3 пункту 9 Порядку №845 орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачеві у разі, коли боржник не має відкритих рахунків в органі Казначейства або в органі Казначейства відкрито боржнику лише рахунок із спеціальним режимом використання, крім випадків виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за яким є державний орган згідно із Законом України “Про гарантії держави щодо виконання судових рішень”.
При цьому, підпунктом 2 пункту 4 Порядку №845 передбачено, що органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів протягом установленого строку.
Також, орган Казначейства відповідно до пункту 5 Порядку №845 під час виконання виконавчих документів наділений повноваженнями безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; вимагати від боржників ужиття заходів до виконання виконавчих документів.
Пунктом 24 Порядку №845 встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі – централізоване обслуговування боржника).
Відповідно до пункту 25 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.
У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.
Відповідно до пункту 28 Порядку №845 орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.
З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.
У повідомленні зазначаються строк подання боржником або бюджетною установою, що здійснює централізоване обслуговування боржника, інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п`яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про не проведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника.
Визначені коди класифікації видатків бюджету та/або рахунки, за якими проводиться безспірне списання коштів, можуть бути змінені органом Казначейства за обґрунтованою заявою боржника.
Згідно пункту 29 Порядку №845, у разі неможливості визначення кодів класифікації видатків бюджету або рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа надсилає до боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, запит для встановлення відповідних даних із зазначенням строку надання відповіді.
Якщо боржник, який є одержувачем бюджетних коштів, повідомляє про те, що заборгованість за виконавчими документами не відповідає заходам, передбаченим бюджетною програмою, які їх уповноважили виконувати, та надає документи, які це підтверджують, орган Казначейства повертає виконавчі документи стягувачу для стягнення таких коштів через органи виконавчої служби.
За положенням пунктів 31-32 Порядку №845, у разі коли за визначеними органом Казначейства кодами класифікації видатків бюджету, за якими здійснюється безспірне списання коштів, відсутні відкриті асигнування (кошти на рахунках) або до кінця бюджетного періоду їх недостатньо для виконання судового рішення, орган Казначейства надсилає боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, вимогу щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.
Якщо у боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, недостатньо відкритих асигнувань (коштів на рахунках) для виконання виконавчого документа, безспірне списання коштів здійснюється частково. На виконавчому документі ставиться відмітка про обсяг списаних коштів, яка засвідчується підписом відповідальної особи, скріпленим гербовою печаткою.
Боржник або бюджетна установа, що здійснює централізоване обслуговування боржника, зобов`язані протягом одного місяця після надходження зазначеної вимоги надіслати органу Казначейства письмове повідомлення про заходи, вжиті ними з метою виконання судового рішення, та у разі, коли в результаті здійснення таких заходів не забезпечено виконання судового рішення у повному обсязі, – надсилати щомісяця повідомлення про вжиті заходи.
Безспірне списання коштів здійснюється з моменту відкриття відповідних асигнувань.
На період виконання вимоги орган Казначейства здійснює проведення платежів за платіжними дорученнями боржника або бюджетної установи щодо операцій, пов`язаних із централізованим обслуговуванням боржника, лише за платежами, зазначеними в пункті 25 Порядку №845.
Орган Казначейства забезпечує облік та зберігання виконавчих документів до їх виконання в повному обсязі або повернення стягувачу.
Безспірне списання коштів з рахунків боржника або бюджетної установи, що здійснює централізоване обслуговування боржника, здійснюється органом Казначейства з моменту відкриття відповідних асигнувань (надходження коштів на рахунок) на підставі розрахункового документа, оформленого відповідно до вимог законодавства.
Відповідно до пункту 13 Порядку №845, зупинення безспірного списання коштів здійснюється у разі: зупинення судом виконання: виконавчого документа, рішення про стягнення коштів, звернення до суду із заявою про заміну особи (боржника, стягувача) правонаступником, наявності інших передбачених законом обставин.
При цьому, згідно з пунктом 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.
Відповідно до пункту 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.
Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.
Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що держава гарантує виконання рішень про стягнення коштів з місцевих бюджетів, шляхом їхнього безспірного списання в строк, що не перевищує три місяці.
Апеляційний суд вказує, що безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а у разі їх відсутності, територіальний орган Казначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії спрямовані на виконання рішення суду і пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Казначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України.
При цьому строк виконання судового рішення Казначейством не може перевищувати трьох місяців з дня надходження виконавчого документу на підставі пункту 47 Порядку №845.
Безспірне списання коштів із боржників передбачає: звернення стягувача до органу Казначейства із заявою про прийняття виконавчого документа для виконання; прийняття заяви та доданих до неї документів, їхня реєстрація і попередній розгляд; визначення органом Казначейства кодів класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів або направлення боржникові запиту для встановлення відповідних даних; безпосереднє списання коштів із зарахуванням їх на рахунок стягувача, а в разі відсутності коштів на рахунках боржника – направлення йому вимоги щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.
Наявність на будь-якому з етапів безспірного списання коштів обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення є підставою для повідомлення органу, що видав виконавчий документ, про зміст зазначених перешкод з одночасною вимогою про їх усунення шляхом зміни порядку і способу виконання такого рішення та/або його роз`яснення, чи розстрочення або відстрочення виконання.
З врахуванням викладеного висновок суду першої інстанції про те, що реалізація гарантії держави виконання судових рішень щодо списання коштів місцевих бюджетів, покладається на органи казначейства, які зобов`язані в кожному випадку, незалежно від заходів, учинених стягувачем, застосувати весь спектр наданих їм повноважень для невідкладного виконання судового рішення про стягнення коштів із указаних суб`єктів. Отже, відповідач повинен вживати всіх заходів з виконання рішення суду, встановлених Порядком №845, є обґрунтованим та таким що відповідає чинному законодавству.
Таким чином, в будь-якому випадку, у спірних правовідносинах управління органу казначейства є встановленою Законом України “Про виконавче провадження” та Порядком №845 особою, що, зокрема, здійснює безспірне списання коштів за рішеннями судів про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів.
Як вже зазначалось вище, за положеннями Порядку №845 безспірне списання коштів за рішенням судів здійснюється з рахунків боржника у межах відкритих асигнувань, а в разі їх відсутності територіальний орган Держказначейства надсилає боржнику вимогу, якою зобов`язує здійснити дії, спрямовані на виконання рішення суду та пошук відкритих асигнувань. У такому випадку орган Держказначейства може заборонити боржнику здійснювати інші видатки, окрім захищених статей, передбачених Бюджетним кодексом України.
Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідач повинен вживати всіх заходів по виконанню вищевказаного рішення суду, встановлених Порядком № 845.
При цьому, заходи для виконання судового рішення не обмежуються самим лише ознайомленням з виконавчим документом і вимагають від органу Казначейства активних дій, зміст яких відповідає суті ускладнень, що виникли з її встановленням.
Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 25.11.2019 у справі №200/4120/19-а, від 16.04.2020 у справі № 804/5950/17.

Разом з тим, судом першої інстанції правильно встановлено, що казначейством, після надходження відповідної заяви позивача, не вживались жодні заходи з метою належного виконання судового рішення, за яким стягувачем є позивач. Відсутні докази вжиття відповідачем встановлених законодавством заходів, які будуть спрямовані на виконання судового рішення, зокрема, направлення на адресу боржника вимоги про необхідність вжиття останнім заходів для встановлення асигнувань або здійснення інших дій для виплати позивачу заборгованості чи вчинення інших дій, спрямованих на виконання рішень судів.
Апеляційний суд резюмує, що відповідачем не виконано обов`язку, передбаченого Порядком №845 щодо виконання рішення суду в частині стягнення на користь позивача коштів, яке набрало законної сили та відповідно до статті 124 Конституції України є обов`язковим до виконання на всій території України.
При цьому слід зауважити, що рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Вказане вище означає, що особа, які належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про задоволення адміністративного позову.
В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.
Міркування і твердження відповідача не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.
Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.
Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року в справі №300/4937/22- без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. М. Гінда 	
 	 	М. А. Пліш