Номер провадження: 22-ц/813/5905/23 
Справа № 522/534/23
Головуючий у першій інстанції Науменко А. В. 
Доповідач Стахова Н. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  Стахової Н.В.,
суддів:           Коновалової В.А., Назарової М.В.
за участю секретаря 
судового засідання Долгової В.І. ,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , 
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в м. Одесі справу в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргоюОСОБА_1 
на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року, постановлену у складі судді Науменко А.В., в приміщенні того ж суду,
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів,
ВСТАНОВИВ:

Оскаржуваною ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року зупинено провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Доводами апеляційної скарги є те, що межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи. Як вбачається з відповіді Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.01.2023 відповідач призваний по мобілізації в ЗСУ 26.02.2022. Однак вказана відповідь не містить жодних відомостей, що військова частина, в якій проходить військову службу відповідач, переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій.
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала апеляційну скаргу, просила її задовольнити, надала пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі.
Заслухавши доповідача,  пояснення позивача, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Зупиняючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що існує об`єктивна неможливість розгляду справи № 522/534/23, так як існують підстави передбачені у п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України для зупинення провадження по справі до припинення перебування особи у складі Збройних Сил України або інших утворень відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
       Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 3ст. 3 ЦПК України  провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте, таким вимогам закону ухвала суду не відповідає.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для зупинення провадження у справі, апеляційний суд виходить з наступного.
У пункті 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Європейський суд з прав людини зауважує, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, N 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Європейський суд з прав людини зауважив, що розумність тривалості провадження повинна оцінюватись з урахуванням обставин справи та таких критеріїв як складність справи, поведінка заявника та відповідних органів влади, а також важливості спору для заявника (FRYDLENDER v. FRANCE, N 30979/96, § 43, ЄСПЛ, від 20 червня 2000 року).
У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі N 6-1367цс15 зазначено, що "зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи".
В ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2022 року в справі N 461/5209/19 (провадження N 61-5782св22) вказано, що:
"22 серпня 2022 року позивач ОСОБА_4 звернувся до суду касаційної інстанції із клопотанням про зупинення провадження у справі N 461/3554/21 у зв`язку з тим, що він перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 , яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, військовослужбовець не перебуває у зоні постійної дислокації, а знаходиться у зоні бойових дій. На підтвердження клопотання про зупинення провадження у справі позивач надав довідки із військової частини НОМЕР_1 від 08 серпня 2022 року N 2/762 та N 2/761. Пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.
Оскільки, позивачем надані докази його перебування у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан та виконує бойові завдання у зоні бойових дій, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_4 про зупинення провадження у справі N 461/5209/19 є обґрунтованою та підлягає задоволенню, тому необхідно зупинити провадження у справі, що переглядається, до припинення перебування позивача у складі Збройних Сил України у військовій частині, яка переведена на воєнний стан".
На підтвердження існування визначених п.2 ч.1 ст. 251 ЦПК України обставин до матеріалів справи було додано довідку від 24.12.2022 № 5806, видану командиром військової частини НОМЕР_2 про те, що солдат ОСОБА_2 з 26.02.2022 по теперішній час проходить службу за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_3 , що підтверджується витягом із наказу по стройовій частині від 26.02.2022 № 27, довідку командира військової частини НОМЕР_3 про те, що солдат ОСОБА_3 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_3 з 31 січня 2022 року по теперішній час.
Згідно довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 17.01.2023 № 943/1155 за повідомленням начальника Березівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Одеської області, ОСОБА_2 дійсно призваний по мобілізації в ЗСУ 26.02.2022 до військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 окрема бригада територіальної оборони). Бригада перебуває у складі Регіонального управління «Південь» Сил Тро.
       Оскільки, надані довідки не містять інформації про переведення на воєнний стан або залучення до виконання завдань у зоні бойових дій військового формування, у якому перебуває ОСОБА_2 на військовій службі, та не надано інших доказів на підтвердження його перебування у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, на переконання апеляційного суду, питання щодо зупинення провадження у справі не підлягає задоволенню.
       За таких обставин,ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню на підставі п.п.3.4 ч.1 ст 379 ЦПК України з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
       Керуючись ст. ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 21 березня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції. 
Дата складення повного тексту постанови – 11 серпня 2023 року.

Головуючий                                                                 Н.В. Стахова
Судді                                                                   М.В. Назарова

В.А. Коновалова