Ухвала
 
09 серпня 2023 року
м. Київ
справа № 201/4160/19
провадження № 61-10524ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду                                           м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_3 до державного реєстратора Комунального підприємства «Центр реєстрації та надання послуг» Нивотрудівської сільської ради Дніпропетровської області Ковальова Сергія Вадимовича, ОСОБА_4 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Верна Груп», ОСОБА_5 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Бір Груп», ОСОБА_6 , державного реєстратора Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради Дворецької Юлії Олексіївни, ОСОБА_7 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Амулет-Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Пранкстер», ОСОБА_8 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлоу Драгон», ОСОБА_9 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Рандом», ОСОБА_10 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Старплюс Україна», ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Каширнікова Світлана Олександрівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Міссіяж Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Арсеньєва Анастасія Анатоліївна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кейтельгіссер Олександра Михайлівна, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ричка Юлія Олександрівна, про визнання недійсними актів приймання-передачі, рішень, скасування державної реєстрації права власності, витребування майна з чужого незаконного володіння, вселення, поновлення права власності,
ВСТАНОВИВ:
13 липня 2023 року представник ОСОБА_2 , який діє в інтересах           ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду  м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року в указаній справі.
Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху, оскільки за її подання не сплачений судовий збір.
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня        2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року, з подальшими змінами. 
Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 200% ставки, що підлягала сплаті за подання позовної заяви, скарги.
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
З позовом ОСОБА_3 звернувся до суду у квітні 2019 року.
Згідно з вимогами частини четвертої статті 6 Закону України «Про судовий збір» якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).
Заявниця оскаржує рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції в частині задоволення позовної вимоги майнового характеру та семи вимог немайнового характеру, а отже судовий збір підлягає обчисленню з врахуванням цієї обставини.
За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає стягненню судовий збір, який дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви майнового характеру - 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01 січня 2019 року був встановлений у розмірі 1 921,00 грн.
Таким чином, заявниці необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 29 967,60 грн ((1921х 0,4 х 7 + 1921 х 5) х 200%).
З врахуванням сплачених коштів на суму 25 357,20 грн, ОСОБА_1 необхідно доплатити 4 610,40 грн судового збору.
На підтвердження сплати судового збору заявниці необхідно надати до суду документ, що підтверджує сплату ним судового збору за подання касаційної скарги, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Крім того, касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.
Повний текст оскарженої постанови складений 14 березня 2023 року. Останній день строку на касаційне оскарження припав на 12 квітня 2023 року. Касаційна скарга подана 13 липня 2023 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Згідно з положеннями статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
В касаційній скарзі заявниця зазначає, що копію оскаржуваної постанови не отримувала, оскільки та судом не надсилалася, водночас всупереч вимогам статті 81 ЦПК України не надає жодних доказів на підтвердження вказаних нею обставин.  Суд касаційної інстанції в свою чергу позбавлений на підставі припущень вирішувати питання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Частиною п`ятою статті 272 ЦПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.
Таким чином, для усунення цього недоліку заявниці належить подати до суду докази недотримання судом апеляційної інстанції порядку вручення копії судового рішення, оскільки посилання заявниці на неотримання копії постанови без належних доказів зводяться до штучного подовження строку на касаційне оскарження. 
Ураховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та в контексті вимог статей 185, 393 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення вищевказаних недоліків.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на рішення Жовтневого районного суду                                           м. Дніпропетровська від 10 лютого 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                                      Є. В. Петров