УХВАЛА

31 липня 2023 року 
м. Київ

справа №420/11357/21
адміністративне провадження № К/990/16818/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів - Губської О.В., Калашнікової О.В.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі №420/11357/21 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа: відділ організації несення служби в м. Ізмаїл Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,
в с т а н о в и в :
09 травня 2023 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.
Верховний  Суд ухвалою від 15 травня 2023 року визнав неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження та залишив без руху касаційну скаргу позивача, надавши строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для зазначення інших підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.
15 травня 2023 року копія ухвали Верховного Суду від 15 травня 2023 року надіслано на адресу позивача, яка зазначена у тексті касаційної скарги, проте, конверт повернувся на адресу Суду без вручення.
03 липня 2023 року Верховний Суд направив на електронну адресу адвоката позивача - Варламова В.В. копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху, крім того, направив на поштову адресу адвоката вказану ухвалу.
Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, адвокат позивача - Варламов М.М. отримав копію ухвали Верховного Суду 08 липня 2023 року.
Відповідно до статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Частина друга статті 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного процесуального строку лише у разі його пропуску з поважних причин.Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. 
Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Аналіз указаних положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що у випадку залишення касаційної скарги без руху з підстав неповажності причин пропуску строку на касаційне оскарження, скаржник повинен зазначити інші підстави для поновлення такого строку, ніж ті, що були зазначені при зверненні з касаційною скаргою та яким суд уже надав оцінку, і надати докази на підтвердження таким підставам.
Станом на час прийняття вказаної ухвали жодних заяв, клопотань про поновлення строку на касаційне оскарження з відповідними доказами поважності причин пропуску такого строку, до Суду не надходило.
Таким чином вимоги ухвали Верховного Суду від 15 травня 2023 року про залишення без руху скаржник не виконав.
Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у цьому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції рішення у справах «Леваж Престасьон Сервіс проти Франції» від 23 жовтня 1996 року; «Гомес де ла Торре проти Іспанії»  від 19 грудня 1997 року.
Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. 
Пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
у х в а л и в :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 грудня 2021 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29 червня 2022 року у справі №420/11357/21.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді	М.В. Білак  О.А. Губська  О.В. Калашнікова