ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1518/23 Справа № 203/1736/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 липня 2023 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю: захисника Непочатих В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Непочатих В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року , якою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, який проживає за адресою:  АДРЕСА_1  
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП,
В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду першої інстанції встановлено, що 05.03.2023 о 20-00 год. військовослужбовець ОСОБА_1 в умовах особливого періоду за адресою, зазначеною у протоколі, не виконує службові обов`язки, що визначають обсяг виконання його завдань, доручених йому за посадою, які визначені статутами ЗСУ, а також відповідними інструкціями та положеннями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-15 КУпАП.
Окрім того, 07.03.2023 о 23-10 год. ОСОБА_1 в умовах особливого періоду перебував в розташуванні свого підрозділу за адресою, зазначеною у протоколі, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено стягнення у виді арешту з утриманням на гаупвахті строком 10 діб.
Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Непочатих В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, —  ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить  поновити строк для її оскарження, оскільки розгляд справи відбувся за відсутності ОСОБА_1 , який належним чином про розгляд справи не повідомлявся, також просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 
       В обґрунтування посилається на такі обставини:
- в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-15, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, так як протокол складено неуповноваженою на те особою;
- відсутні документи про призначення капітана ОСОБА_2 та підполковника ОСОБА_3 на посаду командира батальйону;
- протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням строку, передбаченого ст. 254 КУпАП;
- в протоколах не вказано час виявлення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 172-20, ч. 2 ст. 172-15 КУпАП;
- відсутні відомості про те, що молодший лейтенант ОСОБА_4 , який був присутнім при проведені огляду на стан сп`яніння, є посадовою особою, яка уповноважена на те начальником ВСП у ЗСУ ;
- в матеріалах справи відсутній акт щодо проведення огляду на стан сп`яніння;
- пояснення свідків, які є заінтересованими особами, - є ідентичними між собою за змістом, тому не є доказами;
- пояснення ОСОБА_1 були написані під примусом;
- в протоколі за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП не вказано, чи покладено на ОСОБА_1 виконання відповідних обов`язків та яких саме, відсутні документи , що регламентують покладені на нього обов`язки, а також не зазначено час, умови та спосіб вчинення адміністративного правопорушення;
- матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 постійно не виконував свої службові обов`язки.
Будучи увідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про причини неявки суд не увідомив, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у його відсутність. 
       В суді апеляційної інстанції захисник Непочатих В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.
       Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.
Клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження постанови підлягає задоволенню, оскільки відсутні відомості на підтвердження того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та захисник приймали участь в судовому засідання саме 01.06.2023 року, так як відповідно до судової повістки ( а.п. 49) ОСОБА_1 останній раз викликався до суду на 09:35 год. 31.05.2023 року, відомості про направлення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 копії постанови від 01.06.2023 року матеріали провадження не містять. 
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає.
Так, висновок суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченогоч. 3 ст. 172-20 КУпАП в повному обсязі підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення в/ч НОМЕР_1 №112 від 06 березня 2023 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 від 07 березня 2023 року, відповідно до яких 07.03.2023 року о 23:10 годині на території військової частині був виявлений ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, після чого його було доставлено до медичного закладу “КП “ДБКЛПР” ДОР для встановлення стану алкогольного сп`яніння; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08.03.2023 року, відповідно до яких він визнає вину щодо вживання алкогольних напоїв; наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 26.05.2022 року №47 про визначення уповноважених осіб, яким надано право складати протоколи про військові адміністративні правопорушення; висновком щодо результатів медичного огляду, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що відсутні документи про призначення капітана ОСОБА_2 на посаду командира батальйону, не є слушним з огляду на таке. 
Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції зі складання протоколів та оформлення матеріалів про військові адміністративні правопорушення від 23.10.2021 року №239, зареєстрованої в МЮУ 14.12.2021 року №1622/37244 та п. 6 Глави 2 Розділу VIII Інструкції про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №515 від 10.10.2016 року, до протоколу долучаються матеріали (докази), що підтверджують факт вчинення військового адміністративного правопорушення (рапорти посадових осіб, заяви, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків правопорушення, інші документи, які стосуються правопорушення). Вказаними Інструкціями не передбачене долучення документів про призначення на посаду командира батальйону, разом з цим до протоколу долучений наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 26.05.2022 року №47, відповідно до якого уповноваженими особами в/ч НОМЕР_1 надано право складати протоколи, зокрема, командиру батальйону охорони військової частини. У протоколі зазначено посаду особи, яка його склала, а тому сумнівів у наявності повноважень не виникає.
Посилання на те, що пояснення свідків, які є заінтересованими особами, - є ідентичними між собою за змістом, тому не є доказами, при цьому відсутні підтвердження того, що молодший лейтенант ОСОБА_4 , є посадовою особою, яка уповноважена на те начальником ВСП у ЗСУ , а також те, що в матеріалах справи відсутній акт огляду на стан сп`яніння, - не є такими, що спростовують факт перебування ОСОБА_1 на території в/ч в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду. 
Посилання в апеляційній скарзі на те, що протокол не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП не є слушним з огляду на таке. 
Відповідно до ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Так, суд апеляційної інстанції вважає, що складання протоколу про адміністративне правопорушення саме 27 березня 2023 року не свідчить про порушення ст.254 КУпАП, якою передбачено складання протоколу з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, тобто коли у посадової особи , уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність чи відсутність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.
Крім того, КУпАП не вказує на наслідки складання протоколу через певний проміжок часу після проходження огляду, а тому вказані доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги.
Також не є слушним посилання в апеляційній скарзі на те, що у протоколі не вказано час, умови, спосіб вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-20 КУпАП, так як в описовій частині протоколу вказано, що “ 07.03.2023 о 23-10 год. ОСОБА_1 в умовах особливого періоду перебував в розташуванні свого підрозділу за адресою, зазначеною у протоколі, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме:запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП” , а також в результаті проведеного огляду на стан сп`яніння встановлено , що “ старший лейтенант ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Висновок №1359 від 10.03.2023 року”. Особливості зазначення у протоколі всіх обставин , - не є підставою для його неприйняття як доказу. 
Доводи про те, що пояснення ОСОБА_1 були написані під примусом, - не підтверджуються матеріалами справи, та не спростовують висновків суду першої інстанції, які ґрунтуються на сукупності інших доказів. 
       Разом з тим, під час апеляційного перегляду зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 обставини не знайшли своє підтвердження, так як судом першої інстанції належним чином не надано оцінки дослідженим матеріалам, зокрема, протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Так, відповідно до диспозиції ч. 2 ст. 172-15 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду. 
Об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, полягає у недбалому ставленні військової службової особи до військової служби, вчиненому в умовах особливого періоду, тобто у невиконанні або неналежному виконанні військовою службовою особою своїх обов`язків, передбачених законами, військовими статутами, положеннями, наказами командування.
Невиконання обов`язків означає невиконання дій, які входять до кола службових обов`язків. Неналежне виконання означає нечітке, формальне або неповне здійснення обов`язків.
Відповідно до ст. 16 ЗУ “Про Статут внутрішньої служби ЗСУ” кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Однак, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, які саме службові обов`язки мав виконувати ОСОБА_1 , які визначають обсяг його завдань, доручених йому за посадою.
Враховуючи викладене, щодо ОСОБА_1 не доведений склад адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, у зв`язку з чим в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП         При цьому апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.
       Враховуючи викладене, ОСОБА_1 слід вважати притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а провадження у справі за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
       Зважаючи на викладене, а також те, що санкція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП , передбачає покарання у виді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб, враховуючи зменшення обсягу адміністративних правопорушень, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, яке за своїм видом і розміром буде справедливим, відповідатиме характеру вчиненого правопорушення, особі порушника та ступеню його вини, необхідним і достатнім для його виховання та запобігання вчиненню нових правопорушень. На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ “Про судовий збір” звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
                                         П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Непочатих В.В. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року .
       Апеляційну скаргу захисника Непочатих В.В. в інтересах  особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року – задовольнити частково. 
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року в частині визнання винним  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП — скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2023 року в частині визнання винним ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП -змінити.
Вважати ОСОБА_1 притягнутим за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, до адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на користь держави, що складає 17000 гривень. В решті постанову суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.        

Суддя Дніпровського 
апеляційного суду О.Є. Джерелейко