ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 липня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 160/6711/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Мельника В.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Чепурнова Д.В.,     
за участю секретаря судового засідання Ліненко А.О., 
розглянувши у відкритому 
судовому засіданні в м. Дніпрі 
апеляційну скаргу                               Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року  (головуючий суддя – Єфанова О.В.)  в адміністративній справі

за позовом                                         Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат»

до                                                   Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича

про                                                   визнання протиправними дій та скасування постанов, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - Позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича (далі – Відповідач), в якому просило суд:
- визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» (код ЄДРПОУ 39376858) основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн та витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 308,19 грн;
- скасувати у ВП №71291131: постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 14.03.2023, постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14.03.2023; постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 16.03.2023.
- зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича повернути на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» (код ЄДРПОУ 39376858, місцезнаходження: вул. Молодіжна, буд.30-А, прим. 3, м. Вільногірськ, Дніпропетровська обл., 51700, р/р НОМЕР_1 в AT «Ощадбанк», м.Київ, МФО 300465) стягнену суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн та витрати виконавчого провадження у розмірі 308,19 грн.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що спірні постанови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки Відповідачем не вчинено жодних виконавчих дій у виконавчому провадженні, про відкриття провадження Позивач не повідомлений, а рішення суду виконано Позивачем добровільно в день набрання законної сили рішенням суду. Крім того, Позивач наголосив на тому, що в межах спірних правовідносин фактично стягнення в примусовому порядку не відбулось, а за своєю природою основна винагорода приватного виконавця це винагорода, яка сплачується боржником за примусове виконання виконавчого документа та розраховується, виходячи з фактично стягнутої суми, тому, в даному випадку, підстави для стягнення з Позивача основної винагороди приватного виконавця відсутні.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №160/6711/23 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» до Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича про визнання протиправними дій та скасування постанов – задоволено частково.
Визнано протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» (код ЄДРПОУ 39376858) основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн та скасовано у ВП №71291131 постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 14.03.2023.
Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича повернути на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» (код ЄДРПОУ 39376858, місцезнаходження: вул. Молодіжна, буд.30-А, прим.З, м. Вільногірськ, Дніпропетровська обл., 51700, р/р НОМЕР_1 в AT «Ощадбанк», м.Київ, МФО 300465) стягнену суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн. 
В решті позовних вимог відмовлено.
Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги, Відповідач зазначив про те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки тому, що єдиною підставою для не стягнення основної винагороди є лише виконання боржником рішення до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Водночас в межах спірних правовідносин судом першої інстанції було встановлено, що матеріали справи не містять інформації та доказів добровільного виконання Позивачем рішення суду до відкриття виконавчого провадження. У той же час, приватним виконавцем в межах виконавчого провадження здійснені всі необхідні заходи примусового характеру для повного та своєчасного виконання рішення суду у спосіб та порядок визначені у виконавчому документі. За вказаних обставин, Відповідач вважає, що наявні усі визначені законом підстави для стягнення з Позивача як боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив суд апеляційну скаргу Відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.
Позивач також подав до суду апеляційної інстанції клопотання про розгляд цієї справи без участі представника останнього.
Позивач, який був належним чином сповіщений про місце, дату та час розгляду справи в судове засідання не прибув та свого представника не направив.
Клопотань від учасників справи про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходило.
За таких обставин, колегія суддів, з урахуванням думки Відповідача, ухвалила розглянути справу без участі учасників справи, які не з`явились.
В судовому засіданні Відповідач вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.
Заслухавши пояснення Відповідача, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла таких висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21 лютого 2023 року Господарським судом Дніпропетровської області винесено рішення по справі № 904/3770/22 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс» 421  179,71 грн, яке набрало законної сили 14.03.2023.
ТОВ «Мотронівський ГЗК» звернулось до суду про розстрочення рішення, та Господарським судом Дніпропетровської області призначено на 14.03.2023 на 15:45 год. до розгляду заяву ТОВ «Мотронівський ГЗК» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 у справі № 904/3770/22.
14.03.2023 Господарським судом Дніпропетровської області винесено ухвалу по справі №904/3770/22, якою у задоволенні заяви ТОВ «Мотронівський ГЗК» про розстрочення виконання рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.03.2023 у справі № 904/3770/22 було відмовлено. Представник ТОВ «Мотронівський ГЗК» не був присутній у судовому засіданні 14.03.2023 в зв`язку з наявною загрозою для життя через масові ракетні атаки російської федерації та віддаленістю розташування підприємства Позивача від приміщення суду. Повний текст даної ухвали складено, підписано судом та надіслано на офіційну електрону адресу ТОВ «Мотронівський ГЗК» 15.03.2023.
15.03.2023 ТОВ «Мотронівський ГЗК» виконано рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 по справі № 904/3770/22 шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «Укрспецсервіс», що підтверджується платіжними дорученнями: №66637 від 15.03.2023 в сумі 374  940,00 грн (операція проведена банком о 15:51 год.) та №66640 від 15.03.2023 на суму 46  239,71 грн (операція проведена банком о 15:49 год.). Про що в телефонному режимі було повідомлено представника ТОВ «Укрспецсервіс».
Проте, згідно даних бухгалтерського обліку Позивача 15.03.2023 о 16:45 з розрахункового рахунку ТОВ «Мотронівський ГЗК» примусово були списані грошові кошти в сумі 463  518,87 грн на рахунок приватного виконавця Осельського Євгена Сергійовича. Призначення платежу: примусове стягнення за ВП 71291131 з виконання наказу Господарського суду Дніпропетровської області від 14.03.2023 у справі № 904/3770/22 з урахуванням суми основної винагороди приватного виконавця згідно постанови про стягнення з боржника основної винагороди № 71291131 від 14.03.2023 та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження № 71291131 від 14.03.2023, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрспецсервіс».
На дату здійснення оплати Позивач не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження від 14.03.2023, постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 14.03.2023 та постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 14.03.2023.
Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 4900099570925, наданого Відповідачем, Позивач отримав зазначені постанови 23.03.2023.
16.03.2023 приватним виконавцем Осельським Є.С. на розрахунковий рахунок ТОВ «Мотронівський ГЗК» була повернута сума у розмірі 421  092,71 грн згідно наказу №904/3770/22, що видав 14.03.2023 суддя господарського суду Дніпропетровської області Фещенко Ю.В., без суми основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.
Правомірність постанов Відповідача від 14.03.2023 та стягнення з Позивача основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн є предметом судового розгляду у даній справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі Відповідач наводить доводи щодо необґрунтованості оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправними дій Відповідача по стягненню основної винагороди приватного виконавця та зобов`язання повернути стягнену суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн.
Вирішуючи спір по суті у зазначеній частині, суд першої інстанції виходив, зокрема з того, що оскільки сума, що підлягала стягненню за виконавчим документом, повернута на рахунок боржника в повному обсязі, тому підстав для отримання Відповідачем основної винагороди не має. З огляду на вказане суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги щодо правомірності дій по стягненню основної винагороди та в частині зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича повернути на розрахунковий рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» стягнену суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі – Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частина перша статті 5 Закону №1404-VIII передбачає, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.
Згідно з приписами частин першої – п`ятої статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» від 2 червня 2016 року №1403-VIII (далі – Закон №1403-VIII) за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.
Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.
Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді:
1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру;
2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.
Згідно з частиною сьомою статті 31 Закону №1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
На виконання приписів статті 31 Закону №1403-VIII постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 року №643 затверджено Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця (далі також - «Порядок №643»).
Пунктом 12 цього Порядку визначено, що розмір основної винагороди приватного виконавця становить 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.
Аналіз наведених норм вказує на те, що основна винагорода - це винагорода приватного виконавця за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи призвели до повного або часткового виконання рішення та стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.
Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що саме лише існування постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця, винесеної одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, не означає безумовного та гарантованого стягнення основної винагороди та не надає права приватному виконавцю стягувати визначену ним суму без стягнення суми боргу за виконавчим документом, як це передбачено ч. 4 ст. 31 Закону №1403-VIII.
З матеріалів справи встановлено, що 14.03.2023 приватний виконавець Осельський Є.С виніс постанову про стягнення з боржника основної винагороди в розмірі 10% від суми, що підлягала стягненню за виконавчим документом, - 42  117,97 грн. 
14.03.2023 сформовано платіжні інструкції та направлено до банку.
Згідно виписки банку від 15.03.2023 (а.с. 22):
о 15:49 проведено операцію списання з рахунку ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» на рахунок ТОВ «Укрспецсервіс» на виконання рішення Госпорадського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 по справі №904/3770/22 суми 46  239,71 грн;
о 15:51 проведено операцію списання з рахунку ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» на рахунок ТОВ «Укрспецсервіс» на виконання рішення Госпорадського суду Дніпропетровської області від 21.02.2023 по справі №904/3770/22 суми 374  940 грн;
о 16:46 проведена операція списання з рахунку ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» на депозитний рахунок суми 463  518,87 грн за наказом Господарського суду Дніпропетровської області №904/3770/22.
16.03.2023 згідно з розпорядженням №71291131 приватним виконавцем з рахунку з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа №904/3770/22 перераховано на користь ТОВ «Мотронівський гірничо-збагачувальний комбінат» в сумі 421  092,71 грн. а також 42117,97 грн на свій рахунок, про що свідчать платіжна інструкція №7847 від 16.03.2023 та платіжна інструкція №7848 від 16.03.2023.
Із аналізу наведеного слідує, що оскільки після примусового стягнення 15.03.2023 о 16:46 стягнуті кошти були повернуті приватним виконавцем на рахунок боржника у зв`язку із самостійною сплатою боржником боргу на рахунок стягувача, то фактично примусового стягнення боргу у розмірі 421  092,71 грн в межах спірних правовідносин не відбулось.
Отже, з урахуванням того, що стягнута приватним виконавцем сума боргу за виконавчим документом була повернута боржнику, то підстави для стягнення з Позивача як боржника основної винагороди приватного виконавця, яка має стягуватись з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом, відсутні.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій по стягненню основної винагороди та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича повернути на розрахунковий рахунок Позивача стягнену суму основної винагороди приватного виконавця у розмірі 42  117,97 грн.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про часткове задоволення адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 11.05.2023 скасуванню не підлягає.
Керуючись статтями 243, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Осельського Євгена Сергійовича – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі №160/6711/23 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена  19 липня 2023 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      В.В. Мельник 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      Д.В. Чепурнов