Справа № 129/859/20
Провадження № 22-ц/801/1725/2023
Категорія: 61
Головуючий у суді 1-ї інстанції Корнієнко О. М.
Доповідач:Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2023 року	  	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:
головуючого (судді-доповідача) Войтка Ю. Б.,
суддів Міхасішина І. В., Матківської М. В.,
з участю секретаря судового засідання: Собцевої А. Р.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гуравська Валентина Юріївна, на ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 липня 2023 року про призначення експертизи, постановлену під головуванням судді Корнієнка О. М., в залі суду в м. Ладижин Вінницької області, 
в цивільній справі № 129/859/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Краснопільської сільської ради Гайсинського району, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання заповіту недійсним,

встановив:
У провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа № 129/859/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Краснопільської сільської ради Гайсинського району, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: ОСОБА_3 , про встановлення факту родинних відносин, факту прийняття спадщини та визнання заповіту недійсним.
Під час розгляду справи представником позивача ОСОБА_4 заявлено клопотання про призначення по справі судової технічної експертизи, проведення якої доручити експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України. На вирішення експертизи поставити питання: Чи міститься на титульній сторінці заповіту ОСОБА_5 , реєстровий №147 від 22.07.2001 року, відтиск гербової печатки Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області? Чи нанесений відтиск печатки на титульній сторінці заповіту у той час яким датований цей документ, а саме – 22.07.2001 року?
Клопотання мотивоване тим, що предметом спору, зокрема, є визнання заповіту недійсним, а доводи позивача, серед іншого, ґрунтуються на тому, що форма заповіту не відповідає вимогам ст. 541 Цивільного кодексу Української РСР, а оскільки на титульній сторінці заповіту відсутня гербова печатка Гранівської сільської ради, тому для з`ясування цієї обставини необхідно провести судову технічну експертизу документа. При цьому представник позивача вказав, що питання про дійсну наявність печатки на заповіті виникло лише після огляду оригіналу заповіту в судовому засіданні, відтак вважає, що позивач раніше не міг заявити відповідне клопотання.
Ухвалою Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 липня 2023 року призначено по справі судову технічну експертизу, на вирішення якої поставлені питання: 
- Чи міститься на титульній сторінці заповіту ОСОБА_5 , реєстровий №147 від 22.07.2001 року, відтиск гербової печатки Гранівської сільської ради Гайсинського району Вінницької області?
- Чи нанесений відтиск печатки на титульній сторінці заповіту ОСОБА_5 , реєстровий №147 від 22.07.2001 року, у той час яким датований цей документ, а саме – 22.07.2001 року?
Проведення експертизи доручено експертам Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
Попереджено експертів про кримінальну відповідальність за ст. 384, 385 КК України.
Оплату за проведення експертизи покладено на ОСОБА_2 .
Зупинено провадження у справі на час проведення експертизи.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гуравська В. Ю., подала апеляційну скаргу, оскільки вважає вказану ухвалу необґрунтованою та незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, просить її скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що постановляючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції допустив порушення ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 222 ЦПК України. Вказані порушення відповідач вбачає у тому, що стороною позивача на стадії підготовчого провадження клопотання про призначення судової технічної експертизи документа до суду не заявлялося. Також матеріали справи не містять жодних доказів того, що у позивача була відсутня можливість повідомити суд про труднощі із заявленням такого клопотання в підготовчому судовому засіданні. Представник позивача з клопотанням про поновлення або продовження пропущеного процесуального строку до суду не звертався. Посилаючись на вказані обставини відповідач вважає, що оскільки призначення експертизи з переліком запропонованих питань є фактичним поверненням справи на стадію підготовчого провадження, що є недопустимим на стадії судового розгляду, то відповідно до положень ч. 1 ст. 126, ч. 2 ст. 222 ЦПК України таке клопотання позивача мало бути залишено без розгляду. 
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Назаров Р. Ю. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 липня 2023 року - без змін, оскільки вважає, що ухвала суду першої інстанції обґрунтована та відповідає інтересам сторін.
У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гуравська В. Ю. вимоги апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити в повному обсязі. 
Представник позивача ОСОБА_2 – адвокат Назаров Р. Ю. заперечив щодо задоволення апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. 
Інші учасники справи повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України, неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність постановленої ухвали, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону ухвала суду першої інстанції про призначення у справі судової технічної експертизи відповідає з огляду на таке.
Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частиною другою статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» передбачено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.
Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.
Відповідно до положень статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
З урахуванням положень статті 12 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов висновку, що для з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи та потребують спеціальних знань, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду позову, необхідно призначити судову технічну експертизу.
При цьому судом враховано, що оригінал заповіту було оглянуто в судовому засіданні під час судового розгляду справи. Відтак, позивач, не будучи ознайомленим до цього із документом, був позбавлений можливості оцінити його, зокрема виявити наявність чи відсутність печатки. Отже, місцевий суд не вбачав підстав для не розгляду поданого стороною позивача клопотання.
Крім того, в судовому засіданні встановлено, що на оригіналі заповіту дійсно міститься відтиск, який візуально можна сприйняти як відтиск печатки, який, ймовірно, з плином часу став погано проглядатись. Разом з тим, судом не було встановлено, зокрема, дату проставлення печатки. А серед питань, які сторона позивача просить поставити перед експертом є питання про відповідність дати печатки даті документу.
Відповідно до частини першої, другої статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно з частинами першою, другою статті 222 ЦПК України головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи. Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.
Положенням пункту 8 частини першої статті 197 ЦПК України встановлено, що питання про призначення експертизи вирішується в підготовчому засіданні на стадії підготовчого провадження.
Системний аналіз вищезазначених норм вказує на те, що право на заявлення клопотання про призначення експертизи втрачається із постановленням судом ухвали про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті.
Водночас, положення частини другої статті 126 та частин першої, другої статті 222 ЦПК України передбачає і випадки за яких таке клопотання може бути заявлено на стадії розгляду справи по суті, зокрема, у випадку якщо клопотання не було заявлено у підготовчому провадженні з поважних причин.
Отже зміст частин першої, другої статті 222 ЦПК України вказує на те, що суд приступає до розгляду клопотання лише у тому випадку, якщо дійде висновку, що наведені учасником справи причини є дійсно поважними. При цьому, положення цієї статті не зобов`язує учасника справи одночасно заявляти про поновлення чи продовження строку для розгляду такого клопотання, достатнім у такому випадку є наявність самого обґрунтування поважності причин, які робили неможливим та/або перешкоджали заявленню клопотання про призначення експертизи на стадії підготовчого провадження.
У зв`язку із тим, що предметом спору, зокрема, є визнання заповіту недійсним, а доводи позивача, серед іншого, ґрунтуються на тому, що форма заповіту не відповідає вимогам статті 541 Цивільного кодексу Української РСР, разом з тим, на титульній сторінці заповіту відсутня гербова печатка Гранівської сільської ради, тому для з`ясування цієї обставини представником позивача 03.04.2023, тобто вже на стадії розгляду справи по суті, було заявлено клопотання про призначення судової технічної експертизи документа.
З вищевикладеного вбачається, що питання про наявність на заповіті печатки Гранівської сільської ради та відповідність її проставлення даті документу виникло лише після огляду оригіналу заповіту в судовому засіданні.
Відтак, позивач, не будучи ознайомленим до цього із оригіналом цього документу, був позбавлений можливості оцінити його, зокрема, виявити наявність чи відсутність печатки (на копії заповіту, яка міститься у справі відтиск печатки відсутній) та поставити перед судом питання щодо необхідності проведення судової технічної експертизи цього документа.
Також місцевим судом під час розгляду справи не було встановлено дати проставлення печатки. А серед питань, які сторона позивача просить поставити перед експертом є питання про відповідність дати печатки даті документу.
Самі ці обставини, якими представник позивача обґрунтовував поважність причин не заявлення такого клопотання на стадії підготовчого провадження, були прийняті місцевим судом та відображені в мотивувальній частині оскаржуваної ухвали.
Отже суд першої інстанції, призначаючи у справі судову технічну експертизу, дійшов обґрунтованого висновку, що з`ясування вказаних обставин має істотне значення для правильного вирішення спору з огляду на предмет спору. 
За правилами статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1). Збирання доказів у цивільних справа не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 2). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частина 3).
Згідно з положеннями статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина 1). Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина 2). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 3). Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, зокрема роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом (пункти 3, 4 частини 5).
Передбачене статтями 12, 13, 49 ЦПК України право сторін на подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості щодо обставин, які мають значення для вирішення справи, кореспондується з обов`язком суду сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Загальними вимогами процесуального права визначено обов`язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів, з яких суд виходив при вирішенні позову.
Враховуючи вищезазначене, надаючи оцінку доводами скаржника щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального законодавства в частині призначення експертизи не на стадії підготовчого засідання, а при розгляді справи по суті, колегія суддів дійшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення в оскаржуваній частині з додержанням норм процесуального права, виконавши вимоги приписів статті 12 ЦПК України щодо сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною четвертою статті 10 ЦПК України і статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці звертає увагу, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01.06.2006).
Ураховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права, доводи викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого суду, а тому підстав для скасування ухвали немає.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Гуравська Валентина Юріївна, залишити без задоволення.
Ухвалу Ладижинського міського суду Вінницької області від 03 липня 2023 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено 24 серпня 2023 року.

Головуючий                                                  Ю. Б. Войтко

Судді:                                                           І. В. Міхасішин 

                                                 М. В. Матківська