Номер провадження: 33/813/1396/23
Номер справи місцевого суду: 521/11131/23 
Головуючий у першій інстанції Старіков О. О. 
Доповідач Лозко Ю. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2023 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду судової палати у цивільних справах Лозко Ю.П.,
за участю секретаря судового засідання Сінько А.І.,
особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисниці Саінчук Аріадни Олександрівни
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2023 року,

ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2023 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн. Вирішено питання щодо судового збору.
Судом першої інстанції встановлено, що 17 квітня 2023 року, о 19 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 86, вчинив конфлікт з ОСОБА_2 , в ході якого виражався нецензурними словами, погрожував, чим порушив громадський порядок. 
В апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності  ОСОБА_3  просить скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2023 року, закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто неповажним складом суду, оскільки його визначено з порушенням порядку автоматизованого розподілу справи, унаслідок чого головуючого суддю у справі, на думку апелянта, було визначено у незаконний спосіб. Зазначає, що 17 квітня 2023 року у нього на консультації був його приятель ОСОБА_4 , після чого вони разом вирішили піти до ресторану, за для чого замовили таксі та коли водій приїхав, вони удвох сіли у таксі, і згодом помітили, що водій таксі ОСОБА_2 поводив себе неадекватно, їм здалося, що він знаходився у стані наркотичного сп`яніння, окрім того, водій проїхав на червоний колір сигналу світлофору, на що ОСОБА_4 зробив ОСОБА_2 зауваження та попросив зупинити таксі і повернути йому грошові кошти. Однак ОСОБА_2 відмовився повертати кошти, незаконно використав газовий балончик проти ОСОБА_4 . Зазначені події, відбувалися у транспортному засобі, який не є громадським місцем, так як у салоні автомобіля було лише два пасажири та водій. Після чого пасажири та водій покинули автомобіль, поруч проїжджав патруль поліції, який зупинився і відвіз їх до відділу поліції. У приміщенні правоохоронного органу медичний огляд ніхто з учасників події не проходив, хоча ОСОБА_4 наполягав на проведенні медичного огляду водія таксі ОСОБА_2 . Крім того, апелянт звертає увагу, що матеріальних збитків ОСОБА_2 не заподіяно, транспортний засіб останнього не пошкоджено, що встановлено постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року у справі №521/11129/23, якою провадження у справі відносно ОСОБА_4 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення, це судове рішення набрало законної сили 27 червня 2023 року. Наголошує, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували його вину у скоєнні інкримінованого правопорушення, оскільки у справі відсутні відео, аудіо записи, фотофіксація. Протокол про адміністративне правопорушення складався без його присутності, що завадило реалізувати право на внесення до нього зауважень. Вважає, що у діях ОСОБА_2 наявні ознаки адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 164 КУпАП та ч.1 ст. 195-3 КУпАП. Окрім того, звертає увагу суду на тому, що ОСОБА_2 раніше неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та ч.1 ст. 173-2 КУпАП.
Потерпілий ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не подавав.
Відповідно до ч.6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб. 
Зважаючи на викладене, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справи за відсутності потерпілого ОСОБА_2 .
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності — ОСОБА_1 , його захисницю — Саінчук А.О., за доводами апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.
У відповідності до положень ч.7 ст. 294 КупАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Приймаючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, суддя виходив із того, що вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, наявними у справі про адміністративне правопорушення, а саме даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , рапортом поліцейського. 
Проте, з такими висновками судді, апеляційний суд не погоджується з огляду на таке.
У відповідності до приписів ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Таким чином під час розгляду справи, законодавець покладає на суд обов`язок, обумовлений з`ясуванням істотних обставин справи, перелік яких регламентовано законом, які слугують правовими підставами (підґрунтям) для прийняття рішення про визнання особи винуватою у скоєнні інкримінованого правопорушення та застосування до неї заходу державного примусу у вигляді накладення стягнення.
При цьому, законодавець у положеннях ст. 7 КУпАП констатує, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність законодавчо-визначених ознак, наявність яких дає підстави дійти висновку у кожному конкретному випадку щодо належної правової кваліфікації дій особи, та як наслідок прийняти рішення щодо можливості притягнення такої особи до юридичної відповідальності.
Відсутність (недоведеність) хоча б однієї із ознак складу адміністративного правопорушення унеможливлює прийняття рішення про притягнення особи до відповідальності та застосування відносно неї заходів державного примусу, зокрема накладення стягнення у виді штрафу.
Диспозицією ст. 173 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. 
Безпосереднім об`єктом охорони за ст. 173 КУпАП є громадський порядок.
Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій. 
Громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони. Зокрема, громадським місцем є ліфт, таксофон, приміщення та територія закладів охорони здоров`я, навчальних закладів, дитячих майданчиків, спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд, закладів фізичної культури і спорту, під`їзди житлових будинків, підземні переходи, транспорт загального користування, що використовується для перевезення пасажирів, приміщення закладів ресторанного господарства, об`єктів культурного призначення, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, інших державних установ, стаціонарно обладнані зупинки маршрутних транспортних засобів, приміщення підприємств, установ та організацій усіх форм власності, готелів та аналогічних засобів розміщення громадян, гуртожитків, аеропортів та на вокзалів.
Таким чином, громадське місце є публічним і знаходиться у вільному доступі для необмеженого кола осіб, незалежно від соціальної, групової чи іншої належності й без будь-яких спеціальних дозволів. 
Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, полягає у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому ставленні до громадян та інших діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.
Хуліганство з об`єктивної сторони полягає в посяганні на ці правоохоронювані цінності. Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, безпричинно, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відтак, тягар доказування на предмет доведеності достатності доказів винуватості ОСОБА_1 , у скоєні інкримінованого адміністративного правопорушення покладено на особу, що складала протокол про адміністративне правопорушення, тобто поліцейських.
Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №933975 від 17 квітня 2023 року у графі “склад адміністративного правопорушення” убачається, що: “ 17 квітня 2023 року о 19:00 год. за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 86, ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вчинив конфлікт з ОСОБА_2 , в ході якого виражався нецензурною лайкою, погрожував, побив автомобіль, чим порушив громадський порядок, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП (а.с. 1).
Також з протоколу убачається, що свідки події відсутні, правопорушенням матеріальну шкоду не заподіяно, від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився, що засвідчено підписами понятих.
Із заяви ОСОБА_2 , адресованої керівнику поліції, убачається, що: “ ОСОБА_2 просив прийняти міри до двох невідомих осіб, які 17 квітня 2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , вчинили з ним словесний конфлікт, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, висловлювалися нецензурною лайкою, погрожуючи фізичною розправою, кидались в бійку, пошкодили його авто, чим заподіяли матеріальних збитків” (а.с. 5).
З пояснень ОСОБА_2 , наданих поліцейським, убачається, що: “ 17 квітня 2023 року о 18.30 год. він прийняв замовлення у додатку “838” з вул. Ак. Філатова 62 на 
вул. Бреуса. Коли він приїхав на місце виклику таксі, в машину сіли два нетверезих чоловіки. Вони були з явними ознаками алкогольного сп`яніння, поводили себе агресивно, погрожували фізичною розправою, висловлювалися на його адресу нецензурною лайкою. За адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова 83, він відмовився їх везти, у зв`язку з чим вони почали його ображати, коли пасажири вийшли на вулицю з автомобіля, вони розбили два дзеркала бокового виду, пошкодили покриття капоту автомобіля. Коли він вийшов і зробив зауваження пасажирам вони почали кидатися у бійку, після чого він дістав з кишені балончик і застосував його у якості самозахисту. Побачивши поліцейських, звернувся за їх допомогою (а.с.6).
Як убачається з рапорту поліцейського Анграновича В.: “17 квітня 2023 року під час несення служби, при патрулюванні по вул. Ак. Філатова 92 до поліцейських звернувся ОСОБА_2 та пояснив, що він працює в таксі м. Одеси, де приблизно 18 год. він отримав замовлення з вул. Івана та Юрія Лип 62, де приїхавши на місце до нього вийшли двоє невідомих громадян, які знаходилися у нетверезому стані, у дорозі між водієм та пасажирами виник конфлікт в ході якого пасажири висловлювалися на адресу водія нецензурною лайкою, кидалися в бійку, пошкодили транспортний засіб на зауваження не реагували. На місце події була викликана слідчо-оперативна група. Учасники події були доставлені до відділу поліції. Подія фіксувалася на бодікамери №106,107 (а.с.7).
У власних письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що: “17 квітня 2023 року о 18.30 год. за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 62, він з товаришем 
 ОСОБА_4 замовили таксі. Під час поїздки на автомобілі виник конфлікт з водієм транспортного засобу (а.с. 8)”.
З письмових пояснень ОСОБА_4 убачається, що: “17 квітня 2023 року о 
18.30 год. за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 62, коли приїхав таксист, вони сіли у авто і поїхали. У них трапився конфлікт з таксистом у результаті чого останній застосував газовий балончик (а.с. 9)”.
З матеріалів справи також убачається, що за вказаних обставин, поліцейські окрім ОСОБА_1 , також склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_4 за ст. 173 КУпАП, і згідно фабули складу правопорушення останньому інкримінувалося те, що : “ 17 квітня 2023 року о 19:00 год. за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 86, він в стані алкогольного сп`яніння вчинив конфлікт з ОСОБА_2 , в ході якого виражався нецензурною лайкою, погрожував, побив автомобіль, чим порушив громадський порядок, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП” (а.с. 10). Зміст цього протоколу про адміністративне правопорушення, який складено відносно ОСОБА_4 в частині змісту звинувачення є аналогічним тому, що складений відносно ОСОБА_1 . 
Зазначений вище протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_4 був предметом судового розгляду. Так постовою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 14 червня 2023 року у справі №521/11129/23 провадження у справі відносно ОСОБА_4 про адміністративне правопорушення, передбачене 
ст. 173 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю події та складу в його діях адміністративного правопорушення (а.с. 28-30).
Апеляційний суд вважає, що сукупність зазначених вище доказів, які 
надані поліцейськими на підтвердження вини ОСОБА_1 не доводять наявність у його діях складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Водночас апеляційний суд зауважує, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.
Наявний у матеріалах справи рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом доведеності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки в ньому зафіксовано обставини події лише зі слів потерпілого ОСОБА_2 .
Однак, як зазначено у рапорті поліцейського Анграновича В. подія фіксувалася на бодікамери 106,107, проте всупереч ст. 251 КУпАП, зазначені матеріали відеозаписів, поліцейськими до матеріалів справи не долучено.
Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 звинувачується у тому, що він у стані алкогольного сп`яніння вчинив конфлікт в ході якого висловлювався нецензурною лайкою, погрожував, побив автомобіль, чим порушив громадський порядок, утім окрім підтвердження наявності самого лише конфлікту, який відбувся 17 квітня 2023 року між ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , доказів на предмет підтвердження інших обставин, які мають вирішальне значення матеріали справи не містять.
Так, докази проведення огляду ОСОБА_1 на предмет перебування у стані алкогольного сп`яніння відсутні, не міститься відомостей, підтверджених іншими джерелами доказів, які б свідчили про доведеність інших дій ОСОБА_1 , а саме пошкодження автомобілю, висловлення нецензурною лайкою чи б то погроз. Зазначені обставини підтверджуються лише поясненнями потерпілого, які є недостатніми для висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП. 
Отже у матеріалах справи відсутні будь-які докази умисного порушення ОСОБА_1 громадського порядку і спокою громадян. Зміст висунутого звинувачення, сформульований у протоколі про адміністративне правопорушення не доведений належними доказами, визначеними ст. 251 КУпАП. 
Окрім цього, апеляційний суд зауважує, що характер конфлікту, який виник між вказаними вище особами, наявність якого не заперечується, дає підстави дійти висновку про те, що він виник не у сфері громадського порядку і не стосується суспільних відносин, які охороняються ст. 173 КУпАП, а за своєю правовою природою є побутовим (приватним), оскільки виник на ґрунті особистих неприязних взаємовідносин між пасажирами таксі та водієм транспортного засобу, під час надання і користування послугами служби таксі та перебували у приватному автомобілі, який належить ОСОБА_2 . 
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
У той же час, у справі "Barbera, MesseguandJabardo v. Spain" від 06.12.98 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи. 
Апеляційний суд вважає слушними доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на предмет доведеності винуватості ОСОБА_1 у скоєнні вказаного вище адміністративного правопорушення.
Посилання апелянта в якості доводів апеляційної скарги щодо наявності саме у діях потерпілого ознак адміністративних правопорушень, а також стосовно притягнення останнього до адміністративної відповідальності у межах інших проваджень, апеляційний суд не приймає, оскільки це не стосується апеляційного перегляду цієї справи та не має вирішального значення для встановлення істини у справі. 
Посилання апелянта щодо незаконності складу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє, оскільки для розгляду справи про адміністративне правопорушення головуючого суддю (суддю-доповідача) Старікова О.О. було визначено на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 травня 2023 року, тобто обрано у встановленому законом порядку. Доказів про те, що склад суду у межах цієї справи був визначений з порушенням закону, зокрема шляхом втручання до автоматизованої системи розподілу судових справи між суддями, апелянтом не надано. 
За вимогами статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно приписів статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
У відповідності до п.2 ч.8 ст. 294 КупАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі
Згідно із п.1 ч.1 ст. 247 КупАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, а постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП скасувати та закрити провадження у цій справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.294 КУпАП

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 06 липня 2023 року скасувати.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1  за ст. 173 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                        Ю.П. Лозко