ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

01 серпня 2023 року 	м. Дніпро	справа № 280/3319/20	
                                                                                Суддя І інстанції – Артоуз О.О.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Мельника В.В.,     
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року у справі за адміністративним позовом Запорізької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з навчанням та утриманням у вищому військовому навчальному закладі,-

ВСТАНОВИВ:
Військовий прокурор Запорізького гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства внутрішніх справ України, Національної академії Національної гвардії України звернувся до суду з вказаним  адміністративним позовом в якому просив:
-  стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати, пов`язані з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України в сумі 192715,36 грн. (сто дев`яносто дві тисячі сімсот п`ятнадцять гривень тридцять шість копійок);
Ухвалою суду Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року позовну заяву повернуто Військовому прокурору Запорізького гарнізону.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року апеляційну скаргу Військового прокурора Запорізького гарнізону залишено без задоволення.
Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року в адміністративній справі №280/3319/20 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 02 вересня 2021 року ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 25 травня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 25 серпня 2020 року в цій справі скасовано, а справу направлено до Запорізького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою суду від 16 листопада 2021 року замінено позивача по справі з Військового прокурора Запорізького гарнізону на правонаступника Запорізьку спеціалізовану прокуратуру у військовій та оборонній сфері Південного регіону.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Національної академії Національної гвардії України витрати, пов`язані з утриманням особи у вищому військовому навчальному закладі, в розмірі 192715,6 коп. за реквізитами: код ЄДРПОУ 08610502, ІВАN UA068201720313251002201015295, в ДКСУ м. Київ, МФО 820172.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована відсутністю підстав для стягнення з позивача витрат, пов`язаних з його утриманням у Національній академії Національної гвардії України, оскільки він не висловлював небажання продовжувати навчатись, а до нього, як студента вживались заходи та були створені такі умови, які не надали йому можливість повноцінно навчатися.
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не  підлягає з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 28 липня 2018 року між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) курсантами Національної академії Національної гвардії України, відповідно до якого відповідач зобов`язується проходити військову службу (навчання) у Національній академії Національної гвардії України протягом строку контракту відповідно до вимог, визначених законодавством, що регулюють проходження військової служби та цим контрактом; мати позитивні результати навчання, наполегливо оволодівати знаннями, необхідними для майбутньої військової служби на посаді офіцера; сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки, добре володіти довіреною військовою технікою (озброєнням), уміло керувати особовим складом; відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, в якому проходить військову службу (навчання), в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби після закінчення вищого навчального закладу у випадках, визначених частиною десятою статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Наказом начальника Національної академії Національної гвардії України № 162 с/о від 30 липня 2018 року (по стройовій частині) ОСОБА_1 зараховано в списки особового складу Академії та на всі види грошового забезпечення з 28 липня 2018 року.
23 жовтня 2019 року відповідач звернувся до Національної академії Національної гвардії України із рапортом про звернення з клопотанням до командування Національної академії Національної гвардії України про відрахування його з навчального закладу, у зв`язку з небажанням продовжувати навчання за наявності підстав, передбачених п. «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) п.2 ч.5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Крім того, у вказаному рапорті відповідачем повідомлено, що він ознайомлений та згоден з вимогами постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 року «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах».
На підставі наказу начальника Національної академії Національної гвардії України від 30.10.2019 № 1041 видано наказ від 31.10.2019 №244достроково припинено (розірвано) контракт про навчання курсантів, відраховано з навчального закладу та виключено зі списків перемінного складу курсантів, у тому числі, солдата ОСОБА_2 , курсанта 1 відділення 118 навчальної групи курсу №1 гуманітарного факультету, за наявності підстав, передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконання умов контракту військовослужбовцем) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 24 грудня 2019 року. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах», провести утримання фактичних витрат згідно з нормами утримання курсантів та зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету в розмірі 192715,36 грн.
Відповідно до Зведеного розрахунку фактичних видатків державного бюджету, які підлягають відшкодуванню курсантом ОСОБА_1 за період навчання з 28.07.2018 по 30.10.2019, складеного Національною академією Національної гвардії України, сума відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням відповідача в Національній академії, становить 192715,36 грн., у тому числі: грошове забезпечення 139467,87 грн.; витрат на речове забезпечення – 17113,76 грн.; витрат на продовольче забезпечення – 27815,59 грн.; витрат на медичне забезпечення – 1070,70 грн.; витрат на забезпечення комунальними послугами та енергоносіями – 7147,44 грн.; витрат на проїзд до місця проведення канікулярної відпустки та назад – 0,00 грн.
У зв`язку із достроковим розірванням контракту за ініціативою відповідача та невідшкодуванням решти витрат, пов`язаних із утриманням особи під час проходження навчання у вищому військовому навчальному закладі, позивач звернувся до суду з даним позовом на захист інтересів держави.
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.
Відповідно до ч.2  ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Особливості відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням особи у вищих навчальних закладах Збройних Сил України, врегульовано Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-XII) та Порядком відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року №964 (далі - Порядок №964).
Відповідно до положень частини 6 статті 2 Закону №2232-XII до видів військової служби належить, зокрема, військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів).
Згідно з пунктом 3 частини 1, частиною 3 статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу-для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
Згідно з положеннями частин 1, 3 та 5 статті 25 Закону №2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.
Відповідно до частини 10 статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Порядок №964 визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти (далі - заклади вищої освіти) відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", витрат, пов`язаних з їх утриманням у закладі вищої освіти (пункт 1).
Пунктом 3 Порядку №964 встановлено, що відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів (пункт 4 Порядку №964).
Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ та Служби зовнішньої розвідки (пункт 8 Порядку №964).
На виконання п. 3 Порядку № 964 виданий спільний Наказ Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007, № 419/831/240/605/537/219/534, яким затверджений Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок розрахунку витрат), яким урегульовано механізм відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, у тому числі у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання).
За приписами пункту 2.3 вказаного Порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ. У наказі про звільнення курсанта сума відшкодування відображається узагальнено та вноситься до книги обліку нестач ВНЗ.
Враховуючи викладене, в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби, курсанти відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані відповідні заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти. При цьому, передбачено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для припинення контракту, укладеного між Міністерством внутрішніх справ України в особі начальника Національної академії Національної гвардії України та ОСОБА_1 , став рапорт останнього про відрахування з начального закладу у зв`язку з його небажанням продовжувати навчання за наявності підстав, передбачених підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
При цьому, у вказаному рапорті позивачем зазначено про ознайомлення і згоду із постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964 «Про затвердження Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах».
Також, ОСОБА_1 було подано заяву-зобов`язання, відповідно до якої, він зобов`язується добровільно відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у Національній академії Національної гвардії України під час проходження військової служби (навчання) у розмірі 192715,36 грн.
Враховуючи те, що позивач в добровільному порядку не відшкодував витрати, пов`язані з його утримання у Національній академії Національної гвардії України, то колегія суддів констатує наявність підстав для стягнення ОСОБА_1 таких витрат.
Разом з цим, доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що він не висловлював небажання продовжувати навчатись, а до нього, як студента вживались заходи та були створені такі умови, які не надали йому можливість повноцінно навчатися за наслідками судового розгляду не знайшли свого підтвердження.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції, в рішенні суду першої інстанції правильно дана правова оцінка обставин по справі, правильно застосовані норми матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили. 
В повному обсязі постанова складена 01 серпня 2023 року.

Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      В.В. Мельник