Ухвала
 
01 вересня 2023 року
м. Київ
 
провадження № 61-125 вп 23 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пророка В. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     У серпні 2023 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
 
2.     Обґрунтовуючи зазначене клопотання заявник вказує на те, що 26 листопада 2021 року між нею та  ОСОБА_3 було укладено шлюб, який зареєстровано реєстратором відділу ЗАЦС Штутгарт-Цуффенхаузен, реєстраційний номер Е88/2021. Вона є громадянкою України і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , однак наразі мешкає у місті Вайблінген Федеративної Республіки Німеччина. ОСОБА_4 є громадянином Федеративної Республіки Німеччина та проживає у місті Штутгарт. З 01 травня 2022 року вони припинили шлюбні відносини та наразі мешкають окремо. Подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам, тому шлюб необхідно розірвати в судовому порядку.
 
3.     Враховуючи викладені обставини, посилаючись на статтю 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦПК України),  ОСОБА_1 просить визначити підсудність справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу місцевому суду за місцем її реєстрації, а саме - Зміївському районному суду Харківської області.
 
4.     Статтею 29 ЦПК України передбачено, що підсудність справ за участю громадян України, якщо обидві сторони проживають за її межами, а також справ про розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства, які проживають за межами України, визначається суддею Верховного Суду, визначеним у порядку, передбаченому статтею 33 цього Кодексу, одноособово.
 
5.     Встановлено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується доданою до клопотання копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 . 
 
6.      ОСОБА_4 є громадянином Федеративної Республіки Німеччина, що підтверджується копією паспорта №  НОМЕР_2 .
 
7.     З копії свідоцтва про шлюб від 09 травня 2023 року, реєстраційний № Е 88/2021 вбачається, що 26 листопада 2021 року у місті Штутгарт було укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
 
8.     Відповідно до частини першої статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
 
9.     Аналіз положень статті 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» дає підстави для висновку, що законодавець України визначив чотири колізійні прив`язки у визначенні закону, яким має керуватися подружжя під час вирішення питання про припинення шлюбу, зокрема: 1) спільний особистий закон подружжя (lex patrie); 2) закон спільного місця проживання подружжя, за умови, що один з подружжя продовжує проживати у цій державі (lex domicilii); 3) право держави, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином (proper law); 4) закон, обраний подружжям (lex voluntatis).
 
10. Досліджуючи питання застосування колізійної прив`язки lex domicilii, Верховний Суд врахував, що ця норма визначає для подружжя право держави, в якій у них було спільне проживання, за умови, що один з подружжя продовжує проживати в цій державі.
 
11.  ОСОБА_1 зареєстрована та проживає у АДРЕСА_2 , що підтверджується копіями довідки про реєстрацію за місцем проживання від 02 травня 2022 року № 30-3 та посвідки на тимчасове проживання від 25 жовтня 2022 року № НОМЕР_3. ОСОБА_4 проживає у місті Штутгард, що підтверджується копією паспорта №  НОМЕР_2 .
 
12. Як зазначила заявник, на момент подання клопотання фактичні шлюбні відносини між подружжям припинено, останнім місцем спільного проживання подружжя є ОСОБА_5 , де вони продовжують проживати. Тобто для подружжя продовжує зберігатися найбільш тісний зв`язок з правом Федеративної Республіки Німеччина.
 
13. Припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу (стаття 63 Закону України «Про міжнародне приватне право»), і яким для спірних правовідносин є відповідне право Федеративної Республіки Німеччина.
 
14. Згідно з пунктом 7 частини першої статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди розглядають будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України.
 
15. До такої події можна віднести укладання шлюбу між громадянином України і іноземцем на території України і видання відповідного свідоцтва про шлюб офіційним органом держави Україна.
 
16. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 зареєстровано на території Федеративної Республіки Німеччина, де вони й продовжують проживати, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу необхідно відмовити, так як вирішення вказаного спору не віднесено до компетенції національних судів України. 
 
Керуючись статтями 29, 260 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визначення підсудності справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
 
2.       Клопотання разом з доданими до нього матеріалами повернути ОСОБА_1 .
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                      В. В. Пророк