Ухвала 
27 липня 2023 року
місто Київ
справа № 489/6430/20
провадження № 61-9382ск23
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Яремка В. В. розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Істоміна Катерина В`ячеславівна, на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимоги щодо предмета спору: приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області Сірякова Олена Вікторівна, Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», про визначення частки померлого у праві спільної сумісної власності, визнання права власності на частку у спадщині,
ВСТАНОВИВ:
21 червня 2023 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Істоміна К. В., звернулася до Верховного Суду з касаційного скаргою на зазначені судові рішення.
Ухвалою Верховного Суду від 29 червня 2023 року касаційну скаргу залишено без руху з підстав необхідності подання уточненої касаційної скарги, несплати судового збору.
Як відомо з матеріалів касаційного провадження копію ухвали Верховного Суду від 29 червня 2023 року надіслано заявниці, в особі адвоката Істоміної К. В. на вказану в касаційній скарзі адресу засобами поштового зв`язку та вручено адвокату 10 липня 2023 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.
Станом на 27 липня 2023 року заявниця вказані в ухвалі Верховного Суду від 29 червня 2023 року недоліки не усунула, в Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутня інформація про надходження матеріалів на виконання ухвали, що перешкоджає суду вирішити питання про відкриття касаційного провадження. 
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. При цьому, право на суд не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, і такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 36 рішення у справі «Golder v. the United Kingdom» (Голдер проти Сполученого Королівства) від 21 лютого 1975 року та пункт 27 рішення у справі «Пелевін проти України» від 20 травня 2010 року).
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Тому касаційна скарга ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Істоміна К. В., підлягає визнанню неподаною та поверненню заявниці.
Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Істоміна Катерина В`ячеславівна, на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 28 лютого 2023 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 17 травня 2023 року вважати неподаною та повернути заявниці.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                            В. В. Яремко