ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 646/1580/19  Номер провадження 22-ц/814/1543/23	Головуючий у 1-й інстанції Єжов В.А.  Доповідач ап. інст. Дорош А. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2023 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М. 
при секретарі Коротун І.В. 
учасники справи:
представник позивача – адвокат Петраков В.А. 

переглянув у судовому засіданні в м. Полтава цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Державного підприємства «СЕТАМ», Акціонерного товариства «Укрсиббанк»
на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року, ухвалене суддею Єжовим В.А., повний текст рішення складено - 11 вересня 2020 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ільїної Ілони Миколаївни, треті особи: ПАТ(АТ) «Укрсиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», Служба по справам дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів недійсними
та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, Акціонерне Товариство «Укрсиббанк» Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, вселення, -
ВСТАНОВИВ:
07 березня 2019 року представник ОСОБА_2 - адвокат Петраков В.А. звернувся до суду з позовом до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ільїної І.М., треті особи: ПАТ(АТ) «Укрсиббанк», Служба по справам дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, ОСОБА_3 , в якому, з урахуванням зміни підстав позову (т.2 а.с. 26-30), просив суд визнати недійсними електронні торги від 20 лютого 2019 року по реалізації предмету іпотеки - трикімнатної кватири загальною площею 66,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати протокол проведення електронних торгів №388922 від 20.02.2019 року та свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №791, видане 27.02.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ільїною І.М.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_2 є власником квартири за вищевказаною адресою, постійно зареєстрована та проживає в ній разом з повнолітніми сином, дочкою та малолітньою онукою 2018 року народження. У 2007 року за наполяганням чоловіка ОСОБА_2 виступила в якості майнового поручителя під час отримання ним кредиту в ПАТ «Укрсиббанк», надала довіреність на ім`я ОСОБА_6 , який не звітував перед позивачем про свої дії. У зв`язку з цим, ОСОБА_2 не була обізнана про стан кредитних зобов`язань чоловіка. У лютому 2019 року вона дізналася про те, що належна їй квартира продана з електронних торгів, після чого скасувала довіреність на ім`я ОСОБА_6 . Після перевірки інформації на сайті ДП «СЕТАМ» було встановлено, що квартира дійсно була продана за 518 210,00 грн., що є сумою меншою за реальну вартість квартири. Новим власником квартири стала відповідач ОСОБА_1 , яка намагається виселити ОСОБА_2 та членів її сім`ї зі спірного житла. Позивач вважає електронні торги недійсними, оскільки вказана квартира є єдиним її житлом, позивач жодного разу не повідомлялася про проведення електронних торгів, останні були проведені без дозволу органу опіки та піклування.
05 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, Акціонерне Товариство «Укрсиббанк», в якому просила суд усунути перешкоди у користуванні власністю - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення позивача ОСОБА_2 та членів її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з вказаної квартири до квартири АДРЕСА_2 ; вселити ОСОБА_1 у спірну квартиру (т.1 а.с. 115-118).
Зустрічні позовні вимоги мотивовані тим, що вона є власником спірної кватири, яка була придбана з прилюдних торгів. Відповідачі ОСОБА_2 та члени її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 перешкоджають користуватися власністю. Вказує, що одночасно з цим ОСОБА_3 має у власності іншу квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 є співвласником кв. АДРЕСА_3 , тому підстав для надання відповідачам іншого житла немає.
Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.08.2019 року прийнято до розгляду зустрічну позовну заяву та об"єднано в одне провадження з первісним позовом (т.1 а.с. 165-166).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ільїної Ілони Миколаївни, треті особи: ПАТ(АТ) «Укрсиббанк», Служба по справам дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів недійсними - задоволено.
Визнано електронні торги від 20.02.2019 року по реалізації предмету іпотеки - трикімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 - недійсними.
Скасовано протокол проведення електронних торгів №388922 від 20.02.2019 року.
Визнано недійсним свідоцтво на ім`я ОСОБА_1 про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 27.02.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ільїною І.М. за реєстровим №791.
У задоволенні вимог зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, Акціонерне Товариство «Укрсиббанк» про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, вселення - відмовлено.
Рішення суду першої інстанції в частині задоволення первісного позову мотивоване тим, що з моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2012 року та постанова Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в скасованій частині втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають, тобто, станом на час розгляду справи підстава реалізації предмети іпотеки – скасована, у зв`язку з чим позовна вимога щодо визнання недійсним прилюдних електронних торгів є цілком обгрунтованою. Враховуючи, що наслідком оспорюваного правочину стала видача приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ільїною І.М. на ім`я ОСОБА_1 свідоцтва про право власності на спірну квартиру, а відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_2 в цій частині та його скасування.
Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, то суд виходив з того, що вони ґрунтуються на праві власності на спірну квартиру, що зареєстроване за ОСОБА_8 на підставі вище вказаного свідоцтва про право власності, а оскільки суд дійшов висновку про скасування вказаного свідоцтва, то у задоволенні зустрічних позовних вимог слід відмовити у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задовольнити її зустрічні позовні вимоги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не встановлено жодного факту невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Міністерством юстиції України від 29.09.2016 р. №2831/5, що свідчить про дотримання процедури та порядку проведення прилюдних торгів. Зазначає, що скасування судових рішень про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки через рік після проведення прилюдних торгів не є і не може бути підставою для визнання торгів недійсними. На час проведення спірних торгів, а саме 20.02.2019 року рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20 грудня 2012 року мало статус рішення, яке набрало законної сили, та підлягало примусовому виконанню. Звертає увагу, що для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є наявність підстав для визнання їх недійсними (порушення правил проведення електронних торгів), встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. З врахуванням викладеного вважає, що позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність порушень, що могли вплинути саме на результати торгів під час їх підготовки та проведення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Петраков В.А. просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
В апеляційній скарзі АТ «УкрСиббанк», посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції фактично вийшов за межі позовних вимог, оскільки ОСОБА_2 як на підставу визнання електронних торгів недійсними, посилалася на незаконні дії державного виконавця, і аж ніяк на втрату чинності судового рішення у справі №2020/11611/2012. Звертає увагу на правові висновку Верховного Суду України, викладені у постанові від 18.11.2015 року у справі №6-18884 цс15, згідно яких головна умова, яка повинна бути встановлена судами, це наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а саме, окрім порушення норм закону при проведення прилюдних торгів, повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, позивачем не доведено порушення Порядку в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результат торгів, та що під час торгів були порушені права позивача, що було порушено норми Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень та Порядку реалізації арештованого майна, права та інтереси позивача. При цьому, представником ОСОБА_2 обґрунтовані позовні вимоги діями державного виконавця, які мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. Таким чином, законні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 відсутні.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Петраков В.А. просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
В апеляційній скарзі ДП «Сетам», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та задовольнити зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно п. 2.4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна ДП «СЕТАМ» як організатор здійснює внесення до системи інформацію про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор перевіряє повноту заповнення заявки. Отже, ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів на підставі заявки на реалізацію арештованого майна, наданої відповідним органом державної виконавчої служби чи приватним виконавцем. При цьому, жодним нормативно-правовим актом України не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного чи приватного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна, тому, вважає, що саме орган виконавчої служби несе повну відповідальність за повному та достовірність інформації, що розміщена в системі, оскільки організатор торгів вносить тільки ту інформацію про лот, яка зазначена у заявці виконавця. Зазначає, що постановою Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №2020/11611/2012 було частково скасовано рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11.12.2019 року уже після проведення електронних торгів за лотом 328531. Посилається на відповідні висновки Верховного Суду, згідно яких, оскільки відповідно ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону на момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Зазначає, що жодного порушення правил проведення електронних торгів, впливу таких порушень на результат торгів, а також порушення законних прав ОСОБА_2 такими порушеннями у рішення суду першої інстанції не встановлено. Враховуючи викладене, вважає, що організатор електронних торгів ДП «Сетам» здійснив усі необхідні дії в межах чинного законодавства для реалізації майна, а позивачем не надано жодного доказу на підтвердження порушень правил проведення електронних торгів та порушень законних прав та інтересів ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Петраков В.А. просить залишити її без задоволення, рішення суду першої інстанції - без змін.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року (т.2 а.с. 121).
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06 листопада 2020 року поновлено ДП «СЕТАМ» строк на апеляційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «СЕТАМ» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року. Зупинено дію рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04вересня 2020 року до ухвалення постанови судом апеляційної інстанції (т.2 а.с. 170).
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 02 грудня 2020 року поновлено Акціонерному товариству «УкрСиббанк» строк на апеляційне оскарження рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року. Зупинено дію рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року до ухвалення постанови судом апеляційної інстанції (т.2 а.с. 205-206).
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 грудня 2020 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду та призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного суду на 25.02.2021 року о 10-40 год., з повідомленням учасників справи (т.3 а.с. 14).
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 13 січня 2022 року (з урахуванням виправленої описки) залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (т.4 а.с. 21,127-128).

З 05.08.2022 року дана справа перебуває у провадженні Полтавського апеляційного суду (т.4 а.с. 129).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.09.2022 року дана справа призначена до апеляційного розгляду на 15.03.2023 року об 11-00 год., з повідомленням учасників справи (т.4 а.с. 132).

У судове засідання до суду апеляційної інстанції 27.09.2023 року не з`явилися інші учасники справи, вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення 03.08.2023 року судових повісток про виклик до суду у цивільній справі їх офіційні електронні адреси у порядку ч. 6 ст. 128 ЦПК України (т.4 а.с. 188-202). 15.03.2023 року відповідач ОСОБА_1 подала апеляційному суду заяву про розгляд справи у її відсутність (т.4 а.с. 161). Згідно ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. При цьому, колегія суддів враховує, що електронний варіант ухвали Полтавського апеляційного суду від 19.09.2022 року розміщено в мережі Інтернет за адресою: https://reyestr.court.gov.ua/ та відповідно оприлюднено.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, апеляційні скарги Державного підприємства «СЕТАМ», Акціонерного товариства «Укрсиббанк» підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції обставин вбачається, що спірна квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належала позивачу ОСОБА_2 на праві власності, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.02.2019 року (т.1 а.с. 15-16).

25.05.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та чоловіком позивача - ОСОБА_3 укладено кредитний договір №11160127000, за яким банк надав кредит в іноземній валюті в сумі 50 000 доларів США строком до 25 травня 2022 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% річних.

Для забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за кредитним договором від 25.05.2007 року №11160127000 банком з ОСОБА_2 укладено договір іпотеки від 25.05.2007 року, посвідчений Харченко І.А., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, за реєстровим номером 2397, відповідно до умов якого банком прийнято в іпотеку нерухомість, а саме 3-х кімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 .

ОСОБА_3 не здійснював платежі для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованих процентах, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку із чим, банк звернувся з позовом, зокрема, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року позов ПАТ «УкрСиббанк» - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_9 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11160127000 від 25.05.2007 року у розмірі 318 798,24 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_4 , загальною площею 66,00 кв.м., яка належать на праві власності ОСОБА_2 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11160127000 від 25.05.2007 року у загальному розмірі 318 798,24 грн., шляхом її подальшої реалізації, встановивши початкову ціну предмета іпотеки в сумі 350 000,00 грн. Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки, а саме: квартири за вищевказаною адресою, яка належать на праві власності ОСОБА_2 , шляхом проведення прилюдних торгів предмета іпотеки, в межах процедури виконавчого провадження. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11.12.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки та встановлення способу реалізації предмета іпотеки - задоволено частково. Заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року в частині визначення ціни реалізації предмета іпотеки - змінено. Позов ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено частково. Звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №11160127000 від 25.05.2007 року у загальному розмірі 318 798,24 грн., шляхом її подальшої реалізації за ціною, встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчої за звичайну ціну на цей вид майна, у порядку встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку». В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 29.04.2020 року заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року та постанова Харківського апеляційного суду від 11.12.2019 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення способу його реалізації - скасоване. Справа №2020/11611/2012 в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення способу його реалізації - направлена на новий розгляд до Червонозаводського районного суду м. Харкова.

Як вбачається з протоколу №388922, 20.02.2019 року були проведені електронні торги, предметом яких є квартира за адресою: АДРЕСА_1 , про що відповідачем ДП «Сетам» повідомлялося МР ВДВС по Основ`янському та Слобідському районах м. Харкова, ПАТ «Укрсиббанк», ОСОБА_2 (т.1 а.с. 19-20).
Також, про проведення електронних торгів було надано оголошення у друкованому засобі масової інформації - «Премьер» (т.1 а.с. 67).

Торги відбулися на підставі Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5.

Вказаний об`єкт нерухомості проданий за 518 210,00 гривень, переможцем торгів є ОСОБА_1 27.02.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ільїною І.М. на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер 791.

Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 28.01.2019 року, станом на час розгляду справи за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована позивач, її дочка ОСОБА_5 , син ОСОБА_4 , малолітня онука ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с. 14).

При вирішенні спору суд першої інстанції виходив з наступного.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним із способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуте стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акту проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст.ст. 203,215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5.

Отже, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

Статтею 216 ЦК України встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.
Відповідно до ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, який не відповідає вимогам закону і порушує права власника за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Апеляційний суд у складі колегії суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Предметом спору за первісним позовом є визнання недійсними електронних торгів від 20.02.2019 року по реалізації предмету іпотеки - трикімнатної кватири загальною площею 66,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 ; скасування протоколу проведення електронних торгів №388922 від 20.02.2019 року та свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №791, видане 27.02.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ільїною І.М.

Предметом зустрічного позову є усунення перешкоди у користуванні власністю - квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом виселення позивача ОСОБА_2 та членів її сім`ї ОСОБА_3 , ОСОБА_7 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з вказаної квартири до квартири АДРЕСА_2 ; вселити ОСОБА_1 у спірну квартиру.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції допустив недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, та прийшов до помилкового висновку про задоволення первісного позову та про відмову у задоволенні зустрічних позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відмовляючи у задоволення первісного позову, суд першої інстанції в основу цього рішення поклав лише ту обставину, що на час розгляду даної справи підстава реалізації предмети іпотеки – скасована, оскільки постановою Верховного Суду від 29.04.2020 року скасоване заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року та скасована частково постанова Харківського апеляційного суду від 11.12.2019 року, тому вони втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають, а вирішуючи зустрічні позовні вимоги, суд першої інстанції послався на те, що оскільки первісний позов підлягає задоволенню, то у задоволенні зустрічних вимог слід відмовити.
З мотивувальної частини рішення суду вбачається, що суд першої інстанції не розглянув по суті підстави заявленого первісного позову (зі змінами), вийшов за їх межі і на свій розсуд визначив підстави задоволення первісного позову, оскільки позивач ОСОБА_2 у своєму позові не посилалася на ту обставину, на яку послався суд першої інстанції, як на підставу задоволення первісних позовних вимог. Пред`являючи позов у березні 2019 року, позивач ОСОБА_2 не могла знати наперед про скасування касаційним судом у квітні 2020 року ухвалених судових рішень у справі №2020/11611/2012.
Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Як вбачається з тексту первісної позовної заяви ОСОБА_2 , остання посилалася на те, що вона взагалі не була повідомлена про наявність відкритого виконавчого провадження, жодного разу не була повідомлена про продаж спірної квартири на електронних торгах, що вона була позбавлена свого першочергового права на придбання квартири. Вказувала, що пунктом 2 розділу ІV «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом МЮ України від 29.09.2016 року №2831/5, зареєстрованого в МЮ України 30.09.2016 року за №1301/29431, визначено особливості реалізації окремих видів майна, зокрема, реалізації предмета іпотеки. Також посилалася на те, що орган опіки та піклування не надав дозволу на реалізацію майна, що буде підтверджено найближчим часом шляхом надання офіційного запиту. Щодо інших обтяжень майна, то відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження №39338714 від 12.08.2013 року в інтересах гр. ОСОБА_10 із ОСОБА_2 стягується сума у розмірі 50 000 грн., у зв`язку з чим накладено арешт на все майно, у т.ч., і на квартиру АДРЕСА_4 , тобто, АТ «УкрСиббанк» не було єдиним стягувачем. На даний час їй не відомо, чи надав цю інформацію виконавець організатору торгів, що найближчим часом буде з`ясовано шляхом надання офіційного запиту. Також вказувала, що відомостей про день та час проведення торгів та про початкову ціну продажу майна вона не отримувала, що є порушенням Порядку, її прав, а також прав інших зареєстрованих у квартирі осіб. Також посилалася на те, що організатором торгів та органом виконавчої служби порушено ЗУ «Про іпотеку», оскільки у боржника не було належним чином виявлене рухоме майно, не було зроблено виконавцем виходу до місця помешкання боржника та не накладено арешт на рухоме майно, яке було повинно реалізовуватися перед продажем предмета іпотеки.
У заяві про зміну підстав позову (т.2 а.с. 26-30) вказано про необхідність додати до первісного позову додаткові підстави, якими є те, що спірна квартира, яка на праві приватної власності належала ОСОБА_2 , була предметом іпотеки та виступала як забезпечення виконання зобов"язання ОСОБА_3 перед банком, саме за споживчим кредитом, наданим ОСОБА_3 в іноземній валюті - доларах США, а також вказана квартира є єдиним постійним місцем проживання ОСОБА_11 , що підтверджується даними запису у паспорті ОСОБА_2 про її реєстрацію в цій квартирі, іншого житла у власності ОСОБА_2 не має.
З мотивувальної частини рішення суду першої інстанції вбачається, що суд вказані підстави первісного позову (зі змінами) ОСОБА_2 не розглянув, не встановив фактичні обставини відносно них, не дав їм правову оцінку.
По справі вбачається, що позивач ОСОБА_2 не надала суду доказів на підтвердження допущених порушень «Порядку реалізації арештованого майна» в ході проведення електронних торгів, що ці порушення вплинули на результат торгів та що під час торгів були порушені її права чи права інших осіб.
Зі змісту первісної позовної заяви вбачається, що позивач ОСОБА_2 по суті незгодна з діями державного виконавця під час підготовки електронних торгів та передачі майна на реалізацію. Дії чи бездіяльність виконавця щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені до суду у порядку, передбаченому ЦПК України.
Крім цього, з довідки від 28.01.2019 року про зареєстрованих у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 (т.1 а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована у вказані квартирі 26.07.2018 року, ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 03.08.2000 року, тобто після ухвалення заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року, яким було звернуто стягнення на предмет іпотеки - спірну квартиру, тому власник квартири ОСОБА_2 , реєструючи у 2018 році, 2000 році у цій спірній квартирі малолітніх осіб, повинна була розуміти значення своїх дій та передбачати наслідки цієї реєстрації.
Щодо підстав первісного позову (зі змінами) про застосування мораторію, то згідно п.1 ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) протягом дії цього Закону: 1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку, то колегія суддів в цій частині приходить до висновку про те, що цей Закон не підлягає застосуванню, оскільки позивач ОСОБА_2 згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності має у власності інше нерухоме майно.
При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з того, що ухвалені судові рішення у скасованій частині втрачають законну силу та подальшому виконанню не підлягають, тобто, станом на час розгляду справи підстава реалізації предмети іпотеки – скасована, у зв`язку з чим позовна вимога щодо визнання недійсним прилюдних електронних торгів є обгрунтованою.
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції повинен був встановити фактичні обставини та дати їм правову оцінку на час виникнення спірних правовідносин, тобто, на час проведення електронних торгів від 20.02.2019 року по реалізації спірної квартири.
По справі вбачається, що постановою Верховного Суду від 29.04.2020 року у справі №2020/11611/2012 заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року та постанова Харківського апеляційного суду від 11.12.2019 року в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення способу його реалізації - скасовані. Справа №2020/11611/2012 в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення способу його реалізації - направлена на новий розгляд до Червонозаводського районного суду м. Харкова.
Підставою для скасування вказаних судових рішень стало те, що ОСОБА_2 не була належним чином повідомлена про розгляд справи в суді першої інстанції та суди неправильно визначили в межах якого адміністративного району м. Харкова знаходиться предмет іпотеки, що призвело до ухвалення судових рішень в оскарженій частині з порушенням правил територіальної юрисдикції (підсудності), оскільки застосуванню підлягала частина першої статті 114 ЦПК України (в редакції, чинній на момент подання позову).
Таким чином вбачається, що станом на час проведення електронних торгів від 20.02.2019 року по реалізації спірної квартири, заочне рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року та постанова Харківського апеляційного суду від 11.12.2019 року набрали законної сили та були чинні, оскільки були скасовані касаційним судом лише 29.04.2020 року. 
Також колегія суддів апеляційного суду звертає увагу на те, що відкриваючи касаційне провадження 04.03.2020 року, виконання оскаржених судових рішень - заочного рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 20.12.2012 року та постанови Харківського апеляційного суду від 11.12.2019 року не було зупинено касаційним судом.
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвалою Червонозаводського районного суд м. Харкова від 03.09.20 року зупинено провадження у справі 2020/11611/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, встановлення способу його реалізації - до набрання законної сили рішенням у цивільній справі №646/1580/19 за позовом ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ільїної Ілони Миколаївни, треті особи: ПАТ(АТ) «Укрсиббанк», Служба по справам дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів недійсними та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, Акціонерне Товариство «Укрсиббанк» про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, вселення.
Ухвала Червонозаводського районного суд м. Харкова від 03.09.20 року не оскаржена.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про те, що первісні позовні вимоги ОСОБА_2 є недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають, рішення суду першої інстанції в частині вирішення первісного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову. 
Вирішуючи зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 , колегія суддів апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Згідно свідоцтва від 27.02.2019 року, виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ільїною І.М., зареєстрованого в реєстрі за №791, ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_5 (т.1 а.с. 120).
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.02.2019 року, за ОСОБА_1 здійснена державна реєстрація на вказану квартиру як за її власником (т.1 а.с. 121).
У прохальній частині зустрічного позову ОСОБА_1 просила суд усунути перешкоди у здійснення нею права власності щодо квартири АДРЕСА_4 ; виселити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з квартири АДРЕСА_4 ; виселити відповідачів у квартиру  АДРЕСА_6 ; вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_4 (т.1 а.с. 115-118).
У мотивувальній частині зустрічного позову ОСОБА_1 вказувала, що відповідач ОСОБА_3 є власником житла – двокімнатної квартири АДРЕСА_6 . Крім цього, відповідач ОСОБА_2 є співвласником іншого житла – однокімнатної квартири АДРЕСА_7 . Таким чином, підстав для надання відповідачам іншого житла немає.
В якості доказів до зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 додала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власностіна нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 26.03.2019 року, з якого вбачається, що ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_8  (т.1 а. с. 122). 
Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власностіна нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24.03.2019 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 1/6 частина квартири АДРЕСА_3 (а.с. 125).
Таким чином вбачається, що відповідач ОСОБА_1 не надала суду належні та допустимі докази того, що відповідачам ОСОБА_2 чи ОСОБА_3 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , в яку вона просить суд виселити відповідачів. Посилання у мотивувальній частині позову на квартиру АДРЕСА_2 збігаються з прохальною частиною цього позову щодо зазначення номера квартири саме АДРЕСА_9 . Якщо у позові була допущена описка у номері квартири, то вона не була усунута відповідачем ОСОБА_1 у належний спосіб, апеляційний суд на даній стадії процесу не наділений повноваженнями щодо усунення описок, допущених учасниками процесу при складанні процесуальних документів.
З урахуванням викладеного, апеляційний суд у складі колегії суддів приходить до висновку про те, що зустрічний позов є недоведеним з вище вказаних підстав та задоволенню не підлягає, рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічного позову підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні зустрічного позову.
Згідно ст. 382 ч. 1 п. 4 п.п. «в» ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно п.1,2 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача: у разі відмови в позові - на позивача. 
Згідно матеріалів справи, при подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції АТ «Укрсиббанк» сплачено судовий збір у розмірі 3 457,80 грн. (т.2 а.с. 132), ДП «СЕТАМ» сплачено судовий збір при подачі апеляційної скарги у розмірі 3 457,81 грн. (т.2 а.с. 162)
З врахування викладеного, з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 підлягає стягненню на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» сплачений судовий збір по 864,45 грн. з кожного, на користь Державного підприємства «СЕТАМ» сплачений судовий збір по 864,45 грн. з кожного.
Згідно п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п. 3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст. ст. 367 ч.1, 2, 368 ч.1, 374 ч.1 п. 2, 376 ч.1 п. 3,4, 381 - 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів з розгляду цивільних справ,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково, апеляційні скарги Державного підприємства «СЕТАМ», Акціонерного товариства «Укрсиббанк» - задовольнити.
Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 04 вересня 2020 року - скасувати і ухвалити нове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_2 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Основ`янському та Слобідському районах міста Харків Головного територіального Управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Ільїної Ілони Миколаївни, треті особи: ПАТ(АТ) «Укрсиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», Служба по справам дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, ОСОБА_3 , про визнання електронних торгів недійсними - відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: Служба у справах дітей по Основ`янському району Департаменту служб по справам дітей Харківської міської ради, Акціонерне Товариство «Укрсиббанк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія», про усунення перешкод у користуванні власністю, виселення, вселення - відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з кожного на користь Акціонерного товариства «Укрсиббанк» сплачений судовий збір по 864,45 грн. 
Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з кожного на користь Державного підприємства «СЕТАМ» сплачений судовий збір по 864,45 грн. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 27 вересня 2023 року.

СУДДІ                 А. І. Дорош                  О. А. Лобов                 В. М. Триголов