ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2023 року	Львів	Справа № 380/13225/22 пров. № А/857/9407/23	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Коваля Р. Й.,
суддів                                                                       Сеника Р. П.,
                                                                                 Хобор Р. Б.,
з участю секретаря судового засідання                Петрунів В. І.,  
представника позивача                                          Мойсейця Б. В.,
представника відповідача                                     Чабана О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу Державної податкової служби України на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року (прийняту в м. Львові суддею Мричко Н. І.;  складену в повному обсязі 15 травня 2023 року) про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року в адміністративній справі № 380/13225/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікс компані» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

                                                      В С Т А Н О В И В :

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 березня 2023 року, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікс компані» (далі - ТОВ «Юнікс компані», Товариство) в адміністративній справі № 380/13225/22 було задоволено.
Визнано протиправним і скасовано рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Львівській області: 
- від 23.06.2022 № 6954306/43288108 про відмову в реєстрації податкової накладної від 03.03.2022 № 4 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- від 26.07.2022 № 7107314/43288108 про відмову в реєстрації податкової накладної від 02.03.2022 № 3 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- від 26.07.2022 № 7107315/43288108 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 01.03.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних;
- від 26.07.2022 № 7107316/43288108 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 07.02.2022 в Єдиному реєстрі податкових накладних. 
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні від 07.02.2022 № 2, від 01.03.2022 № 1, від 02.03.2022 № 3, від 03.03.2022 № 4, надіслані ТОВ «Юнікс компані».

12.04.2023 до суду надійшла заява Державної податкової служби України про перегляд рішення суду від 30.11.2022 у справі № 380/13225/22 за нововиявленими обставинами. 
Вказана заява обґрунтована тим, що товарно-транспортні накладні, які подані позивачем для реєстрації податкових накладних, містять очевидні ознаки підробки. Судом при вирішенні справи враховано зазначені товарно-транспортні накладні як доказ здійснення господарських операцій. З огляду на вказані обставини, Львівським окружним адміністративним судом у справі № 380/13225/22 не встановлено, що фактичне переміщення товару не відбувалось, а товарно-транспортні накладні, на підставі яких суд дійшов висновку щодо належного та повного підтвердження реальності господарських операцій за спірними податковими накладними, містять очевидні ознаки підробки, що в свою чергу є істотними обставинами у справі № 380/13225/22.
Із вказаних підстав заявник просив скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2022 у справі № 380/13225/22 та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ТОВ «Юнікс компані» відмовити повністю.

Ухвалою від 10 травня 2023 року Львівський окружний адміністративний суд відмовив у задоволенні заяви Державної податкової служби України про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі за позовом ТОВ «Юнікс компані» до Головного управління ДПС у Львівській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції виходив із того, що заява Державної податкової служби не містить нововиявлених обставин, визначених частиною другою статті 361 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, її оскаржила Державна податкова служба України, яка вважає, що ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є такою, що суперечить чинному законодавству, прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Тому просила задовольнити апеляційну скаргу Державної податкової інспекції, скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року в адміністративній справі № 380/13225/22 та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що підставою для ухвалення судового рішення став висновок суду щодо підтвердження наданими до матеріалів справи документами реальності здійснення господарських операцій. Проте, в оскаржуваній ухвалі суд зазначив, що не досліджував питання реальності господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а вирішував питання наявності підстав для реєстрації податкових накладних у розрізі прийнятих ГУ ДПС у Львівській області рішень про відмову у їх реєстрації. 
Аналізуючи фактичні обставини та докази у цій справі, апелянт зазначає, що у зв`язку з виникненням сумнівів щодо реальності здійснення господарських операцій та ймовірно складення товарно-транспортних з порушенням норм чинного законодавства на підтвердження нібито реальності здійснення господарської операції, Державною податковою службою було скеровано відповідні запити до Регіонального сервісного центру МВС у Дніпропетровській області та до Головного управління Національної поліції у Львівській області і за результатами отриманих на ці запити відповідей Державна податкова служба дійшла висновку, що певні причіпи/напівпричіпи, які нібито перевозили обладнання, взагалі не реєструвалися в уповноважених органах МВС; певні водії, які здійснювали перевезення, не отримували посвідчень водіїв за серіями, які зазначені в товарно-транспортних накладних; окремі транспортні засоби взагалі не призначені для здійснення вантажних перевезень; відтак, переміщення товару транспортними засобами, які зазначені в товарно-транспортних накладних, не відбулося, а надані позивачем на підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, містять завідомо неправдиві відомості. Однак, при вирішенні справи суд врахував зазначені товарно-транспортні накладні як доказ здійснення господарських операцій. З огляду на зазначене, вважає, що судом не було встановлено, що фактичне переміщення товару не відбулося, а товарно-транспортні накладні, на підставі яких суд дійшов висновку щодо належного та повного підтвердження реальності господарських операцій за спірними податковими накладними, містять очевидні ознаки підробки, що в свою чергу є істотними обставинами в справі. Додатково зауважує, що ТОВ «Юнікс компані» є фігурантом кримінального провадження. Проте суд першої інстанції безпідставно залишив вказані обставини поза увагою, не з`ясував належним чином обставини щодо факту здійснення перевезень товарів, хоча такий обов`язок покладено на нього в силу принципу офіційного з`ясування. Також суд першої інстанції безпідставно відмовив в задоволенні клопотань про виклик свідків та витребування доказів.

Представник Державної податкової служби, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, що відповідно до приписів частини другої статті 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні представник відповідача вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити із зазначених підстав. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною першою статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Наведений перелік підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами, який визначений у частині другій статті 361 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Нововиявлені обставини – це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Частиною четвертою статті 361 КАС України визначено, що не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:
1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;
2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. 
Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин є: 
існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; 
на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ні заявникові, ні суду, ні іншим учасникам адміністративного процесу; 
істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Водночас нововиявлені обставини необхідно відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також від обставин, що зазнали змін після ухвалення судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення.

Нова обставина, що з`явилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Також не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, які встановлюються на підставі доказів, що не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі.
Водночас необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Досліджуючи в аспекті статті 361 КАС України зазначені обставини, колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що вказані Державною податковою інспекцією обставини та надані нею докази, які, на її думку, свідчать про те, що товарно-транспортні накладні, які подані позивачем для реєстрації податкових накладних, містять очевидні ознаки підробки, колегія суддів погоджується з доводами позивача та суду першої інстанції, що такі докази могли бути отримані податковим органом і такі обставини могли бути встановлені ним в ході судового розгляду справи як в суді першої, так і апеляційної інстанції, позаяк про розгляд вказаної справи він був ознайомлений 22.09.2022, а відповідні запити про отримання інформації ним були надіслані лише у березні 2023 року; отримати її та подати як до суду першої, так і апеляційної інстанції.

Також апелянт не зазначив про об`єктивну неможливість отримати вказані документи у відповідний час, як і не надав жодних доказів,  які б свідчили про вчинення ним дій з метою отримання цих станом на час розгляду цієї справи.

А обґрунтування представника відповідача в судовому засіданні такої неможливості тим, що розгляд справи відбувався в письмовому провадженні, колегія суддів відхиляє, позаяк представники відповідачів мали можливість ознайомитись з матеріалами справи з моменту відкриття провадження у справі та з`ясувати, які докази були надані позивачем на підтвердження своїх позовних вимог.

Досліджуючи істотність зазначених апелянтом обставин для справи, колегія суддів зауважує, що при вирішенні спору по суті судами, крім товарно-транспортних накладних були враховані інші докази, як-от: договір суборенди складського приміщення, договір поставки обладнання, специфікації, видаткові накладні тощо.
Також, надаючи оцінку оскаржуваним рішенням відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних, суди врахували й інші обставини, зокрема те, що такі рішення, як і квитанції про зупинення реєстрації податкових не відповідають вимогам законодавства, не містять конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття. 
Тобто, зазначені Державною податковою службою України обставини не є істотними для цієї справи, що свідчить про відсутність підстав для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами відповідно до пункту 1 частини другої вказаної статті 361 КАС України.

Тобто викладені Державною податковою службою України у заяві обставини є новими і можуть бути використані як при проведенні перевірки господарської операції позивача з його контрагентом чи бути підставою для оскарження судових рішень, проте не є нововиявленими обставинами і не дають підстави для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового рішення.

Вказане узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеними в ухвалі від 22 жовтня 2019 року у справі № 826/14367/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 вересня 2022 року в справі № 9901/400/20.   

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі – ЄСПЛ).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який inter alia вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення ЄСПЛ від 09.06.2011 у справі «Желтяков проти України»).

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, ухвала суду першої інстанції є законною, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни ухвали суду першої інстанції відсутні.   

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

                                                  П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року про відмову в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2022 року в адміністративній справі № 380/13225/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	Р. Й. Коваль 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Р. Б. Хобор  	
Постанова складена у повному обсязі 18 серпня 2023 року.