ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4603/23 Справа № 201/1381/18 	  	Суддя у 1-й інстанції - Федоріщев С. С. Суддя у 2-й інстанції - Новікова  Г. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2023 року                                                         
Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:
головуючого судді Новікової Г.В. 
суддів:Гапонова А.В.,Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалуЖовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Житловий комплекс «Панорама Дніпро» про відновлення становища, яке існувало до затоплення квартири, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним вище позовом, обґрунтовуючи його тим, що відповідач як суб`єкт який забезпечує управління, експлуатацію і утримання будівлі та прилеглої території житлового комплексу, в якому позивач на праві власності має квартиру, станом на день звернення до суду не відреагував на вимоги останнього та не усунув наслідки затоплення його квартири.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023 року заявлений представником ОСОБА_1 відвід судді було визнано необґрунтованим, цивільну справу передано для розгляду заявленого відводу в порядку ст. 40 ЦПК України.
Від ОСОБА_1 09 березня 2023 року надійшла заява про роз`яснення ухвали від 13 лютого 2023 року, в якій останній просив суд роз`яснити вищевказану ухвалу в частині формулювання необґрунтованості заявленого відводу. 
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року в задоволення заяви про роз`яснення ухвали суду від 13 лютого 2023 року відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати зазначену ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невідповідність висновків суду обставинам справи. Зазначає, що відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення,суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку, що такий вид судового рішення не підлягає роз`ясненню. Також звертає увагу, що суд першої інстанції не надав жодної оцінки доводам заяви про роз`яснення ухвали та не навів обґрунтованих мотивів відмови у задоволенні такої заяви, обмежившись лише фразами загального значення. Також вважає, що суд неправомірно розглянув заяву про роз`яснення судового рішення без повідомлення учасників справи.
Сторони не скористались своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ч.3 ст. 360 ЦПК України не є перешкодою для перегляду рішення суду першої інстанції.
В судове засідання сторони не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать довідки про доставку електронних листів та доставку SMS, а також рекомендовані повідомлення про вручення потового відправлення із повісткою про виклик. Від представника ОСОБА_1 -адвоката Величко О.В. надійшла заява про слухання справи у його відсутність.
   Згідно із п. 1,2 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи.
Крім того, відповідно до ч.13 ст.128 ЦПК України за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній  доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні заяви про роз`яснення ухвали суду, суд першої інстанції виходив із того, що роз`яснення ухвали не передбачено чинним законодавством.
Проте такий висновок не відповідає нормам процесуального права.
Відповідно до положень ч .1 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення.
Відповідно до положень ст. 258 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, рішення, постанови та судові накази. 
Таким чином, ухвала як вид судового рішення теж може бути роз`яснена, а тому підстави наведені судом першої інстанції для відмови в задоволення заяви про роз`яснення ухвали є помилковими.
Однак при цьому слід звернути увагу, що відповідно до положень ч. 2 ст. 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.
Таким чином питання щодо роз`яснення судового рішення розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення судового рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання. 
Європейський суд з прав людини неодноразово зауважував, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE,  № 19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).
Однак, як зазначалось вище та встановлено судом першої інстанції ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2023 року, яку просить роз`яснити позивач, не є тим судовим рішеннями, яким закінчено розгляд справи по суті, а висвітлює питання розгляду заяви про відвід судді.
Установивши, що ОСОБА_1 просить роз`яснити ухвалу, яка не підлягає примусовому виконанню, не допускає кілька варіантів тлумачення та не є тим рішенням, яким закінчено розгляд справи по суті, суд апеляційної інстанції відповідно до положень статті 271 ЦПК України вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення ухвали від 13 лютого 2023 року, однак помилився із підставами такої відмови.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги з приводу неповідомлення позивача про розгляд його заяви про роз`яснення, оскільки відповідно до положень ст. 271 ЦПК України суд викликає сторони для розгляду такого питання у разі необхідності.
Також щодо доводів апеляційної скарги з приводу необґрунтованості оскаржуваного рішення слід звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини, який зазначав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04).
Згідно з пунктом 2 частиною першою статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Частиною 4 статті 376 ЦПК України визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.
З огляду на те, що суд першої інстанції постановив правильну по суті ухвалу про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення судового рішення, ухвала від 13 березня 2023 року підлягає зміні з викладенням її мотивувальної частини в редакції цієї постанови.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки результат розгляду заяви залишається незмінним, то правових підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

  П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 березня 2023 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: