ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2023 року
м. Київ
справа № 298/534/21
провадження № 51-2524 км 23
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання    ОСОБА_4 ,
прокурора                                        ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2022 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 23 січня             2023 року у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до ЄРДР за                                            № 12021078070000050 за обвинуваченням
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Костринська Розтока Великоберезнянського району Закарпатської області, жителя АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 Кримінального кодексу України (далі - КК).
Зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Вироком Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 задоволено частково. Ухвалено стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 5 000 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Зазначеним вироком також вирішено питання щодо долі речового доказу.
Вказане кримінальне провадження розглянуто із застосуванням положень ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).
Відповідно до вироку, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 05 травня 2021 року о 09:00, перебуваючи на полі неподалік свого будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки з ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, завдав потерпілому один удар дерев`яним стовпчиком по обличчю, чим заподіяв йому легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2023 року апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишено без задоволення, а вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2022 року стосовно ОСОБА_7 - без змін.
Вимоги, викладені в касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 ставить питання про скасування вироку місцевого суду та ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК, однак не з`ясував, чи правильно розуміє ОСОБА_7 положення цієї статті, та належним чином не роз`яснив йому наслідків розгляду кримінального провадження в такому порядку, не впевнився у добровільності його позиції, що підтверджується звукозаписом судового засідання. Крім того, зазначає, що суд першої інстанції не провів допит обвинуваченого так, як це передбачено ст. 351 КПК, не з`ясував, чи правильно він розуміє зміст обставин, які викладені в обвинуваченні. Зокрема, під час допиту обвинуваченого суд не встановив спосіб, мотив та мету вчинення кримінального правопорушення, враховуючи, що ОСОБА_7 беззаперечно не визнав, що завдав потерпілому один удар, хоча вину при цьому визнав. Вважає, що зазначені порушення процесуального закону залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, який не досліджував звукозапис судового засідання, хоча сторона захисту заявляла таке клопотання в апеляційній скарзі. Крім того, стверджує, що суд апеляційної інстанції провів апеляційний розгляд за відсутності захисника, який не був належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, чим порушено право ОСОБА_7 на захист.
У письмових запереченнях прокурор ОСОБА_9 , вказуючи про необґрунтованість доводів касаційної скарги захисника, просить таку скаргу залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції без змін.
Від інших учасників судового провадження заперечень на касаційну скаргу захисника не надходило.
Позиції інших учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення касаційної скарги захисника, просила оскаржувані судові рішення залишити без зміни.
Засуджений ОСОБА_7 до початку касаційного розгляду подав заяву, у якій підтримав касаційну скаргу його захисника, просив її задовольнити, при цьому просив проводити касаційний розгляд у його відсутність.
Про розгляд кримінального провадження у касаційному порядку у його відсутність також клопотав захисник ОСОБА_6 , про що зазначив у прохальній частині своєї касаційної скарги.
Інші учасники були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, у судове засідання не з`явилися, клопотань про відкладення касаційного розгляду до Суду не направляли.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
У касаційній скарзі захисник вказує про допущені місцевим та апеляційним судами істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, чим порушено право ОСОБА_7 на захист.
Зокрема, захисник стверджує, що суд першої інстанції розглянув кримінальне провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК, однак не з`ясував, чи правильно розуміє ОСОБА_7 положення цієї статті, та належним чином не роз`яснив йому наслідків розгляду кримінального провадження в такому порядку, не впевнився у добровільності його позиції, що підтверджується звукозаписом судового засідання.
Вважає, що зазначені порушення процесуального закону залишилися поза увагою суду апеляційної інстанції, який не досліджував у судовому засіданні звукозапис судового засідання, хоча сторона захисту заявляла таке клопотання в апеляційній скарзі. Крім того, стверджує, що суд апеляційної інстанції провів апеляційний розгляд за відсутності захисника, який не був належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, чим порушено право ОСОБА_7 на захист.
Однак із зазначеними доводами захисника колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.
Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Відповідно до звукозапису судового засідання, під час судового розгляду на запитання головуючого судді обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що йому зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, свою вину у вчиненні злочину визнає, не заперечує, що завдав удар палицею потерпілому, при цьому лише заперечував щодо задоволення цивільного позову.
Після з`ясування думки прокурора щодо порядку та обсягу дослідження доказів, головуючим суддею у присутності захисника ОСОБА_6 роз`яснено ОСОБА_7 наслідки розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3 ст. 349 КПК, зокрема, роз`яснено, що за таких обставин вирок суду можливо буде оскаржити лише в частині виду та розміру призначеного покарання, а також в частині кваліфікації його дій.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_6 погодилися із запропонованим порядком дослідження доказів у кримінальному провадженні, місцевий суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 349 КПК, визначив обсяг та порядок дослідження доказів, обмежившись при цьому допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням висновку судово-медичної експертизи, та матеріалів, які характеризують особу ОСОБА_7 (судове засідання від 25 березня 2022 року).
Крім того, під час судових дебатів ОСОБА_7 погодився із запропонованим прокурором видом та розміром покарання, а захисник ОСОБА_6 - просив суд врахувати, що саме потерпілий спровокував конфлікт, звертав увагу, що його підзахисний визнав свою вину та жалкує про вчинене.
Таким чином, перевіркою звукозапису судового засідання встановлено, що сторона захисту погодилася на запропонований прокурором обсяг та порядок дослідження доказів, протягом усього судового розгляду в суді першої інстанції не висловлювала заперечень щодо необхідності дослідження всіх доказів, наявних у сторони обвинувачення, та не оспорювала факт завдання ОСОБА_7 потерпілому одного удару по обличчю, за обставин, викладених у обвинуваченні.
За таких обставин доводи касаційної скарги захисника в цій частині колегія суддів вважає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами кримінального провадження.
До того ж колегією суддів не встановлено порушень вимог ст. 351 КПК під час допиту ОСОБА_7 , про що наголошує захисник у касаційній скарзі.
Що стосується доводів касаційної скарги захисника про те, що суд апеляційної інстанції безпосередньо не дослідив звукозапис судового засідання місцевого суду від                   25 березня 2022 року, хоча сторона захисту заявляла таке клопотання в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Відповідно до ч. 3 ст. 404 КПК за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що суд першої інстанції дослідив їх не повністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.
Оспорюючи вирок місцевого суду, у своїй апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 вказував, що за відсутності згоди ОСОБА_7 та не з`ясування добровільності його позиції щодо можливості розгляду кримінального провадження у порядку ч. 3       ст. 349 КПК, місцевий суд обмежився виключно допитом обвинуваченого, потерпілого, дослідженням висновку судово-медичної експертизи, а також дослідженням відомостей, які характеризують особу ОСОБА_7 , чим істотно порушив вимоги кримінального процесуального закону.
Разом з тим, з метою підтвердження таких доводів, захисник в прохальній частині апеляційної скарги ставив питання про дослідження звукозапису судового засідання від 25 березня 2022 року шляхом його безпосереднього відтворення під час апеляційного розгляду.
Як вбачається зі змісту ухвали апеляційного суду, а також звукозапису судового засідання суду апеляційної інстанції від 23 січня 2023 року, вказане клопотання захисника було задоволено частково, а під час апеляційного розгляду досліджено журнал судового засідання суду першої інстанції від 25 березня 2022 року.
При цьому, паралельно з дослідженням вказаного журналу судового засідання місцевого суду, суд апеляційної інстанції з`ясував думку ОСОБА_7 щодо обставин роз`яснення йому положень ч. 3 ст. 349 КПК та наслідків розгляду кримінального провадження у такому порядку, а також його відношення до скоєного злочину.
Отже, апеляційним судом вжито необхідних заходів для з`ясування обставин, які оспорював в апеляційній скарзі захисник, а той факт, що апеляційним судом не було безпосередньо відтворено саме звукозапис судового засідання, не вказує на порушення вимог ч. 3 ст. 404 КПК, як про це наголошує захисник.
Крім того, як на підставу для скасування ухвали апеляційного суду, захисник у касаційній скарзі стверджує, що суд апеляційної інстанції провів апеляційний розгляд за відсутності захисника, який не був належним чином повідомлений про день, час та місце апеляційного розгляду, чим також порушено право ОСОБА_7 на захист.
Так, перевіркою звукозапису судового засідання суду апеляційної інстанції від 23 січня 2023 року встановлено, що засудженому ОСОБА_7 роз`яснено про те, що його захисник не був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду, поставлено на обговорення питання щодо можливості продовження апеляційного розгляду за таких обставин. ОСОБА_7 просив проводити апеляційний розгляд у відсутність його захисника, проти чого не заперечував також прокурор.
З огляду на те, що відповідно до вимог ст. 52 КПК участь захисника у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 не є обов`язковою, судом апеляційної інстанції участь захисника обов`язковою також не визнавалась, враховуючи позицію учасників апеляційного розгляду, у тому числі самого ОСОБА_7 , про можливість проведення апеляційного розгляду за відсутності захисника та здатність обвинуваченого самостійно захищати свої права в суді, у колегії суддів відсутні підстави констатувати порушення права ОСОБА_7 на захист, а тому доводи касаційної скарги захисника в цій частині є непереконливими.
Оскільки істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень, не встановлено, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду - без змін.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 25 березня 2022 року та ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 23 січня 2023 року стосовно ОСОБА_7  - без зміни.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                             ОСОБА_3