ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року 
м. Київ

справа № 420/2884/23
адміністративне провадження № К/990/14102/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В., 
суддів: Калашнікової О.В., Соколова В.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року (головуючий суддя - Скупінська О.В.)
та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року (головуючий суддя - Семенюк Г.В., судді: Домусчі С.Д., Шляхтицький О.І.)
у справі №420/2884/23 
за позовом ОСОБА_1 
до військової частини НОМЕР_1 
про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії.
I. ПРОЦЕДУРА
1.           ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4463 гривні 15 копійок в місяць за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
2.          В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 31 серпня 2022 року відповідачем на виконання рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 листопада 2021 року у справі №540/6215/21 виплачено на її користь індексацію грошового забезпечення за період з 20 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2016 року в сумі 3664,79 грн, що підтверджується повідомленням про находження коштів. Не погоджуючись із застосованим базовим місяцем та як наслідок виплаченою сумою індексації грошового забезпечення позивачка була вимушена повторно звертатись до суду. 17 січня 2023 року відповідачем на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у справі №420/13521/22 виплачено на її користь індексацію грошового забезпечення за період з 20 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року в сумі 70263,09 грн, що підтверджується повідомленням про находження коштів. При цьому сума нарахованої індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року склала 4258,75 грн. Проте за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року відповідачем нараховано тільки поточну індексацію грошового забезпечення, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% в сумі 0,00 грн. Так відповідачем 26 вересня 2022 року, в порушення абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення», не виплачено на її користь індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року у фіксованій величині 4463,15 грн в місяць на загальну суму 29605,56 грн. При розгляді справ №540/6215/21, №420/13521/22 питання правильності обрахунку індексації грошового забезпечення у фіксованій величині в період з 01 березня 2018 року по 03 травня 2018 року, розмір підвищення грошового доходу позивача внаслідок підвищення посадових окладів судом не досліджувалось, дане питання визнано передчасним оскільки відповідачем ще не було нараховано індексацію грошового забезпечення за лютий 2018 року із застосуванням базового місяця січень 2008 року.
3.          Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
4.          У поданій касаційній скарзі, із посиланням на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
5.          Ухвалою Верховного Суду від 24 квітня 2023 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
II. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6.          Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені в цій справі, вже були предметом судового розгляду в адміністративній справі №420/13521/22, судом було надано їм оцінку та прийнято відповідне рішення.
7.          Суд апеляційної інстанції погодився з таким висновком суду першої інстанції.
IІІ. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
8.          В обґрунтування касаційної скарги скаржник указує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень.
9.          Зазначає, що у справі №420/13521/22 предметом спору було право позивача на отримання індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року.
10.          У справі №420/2884/23 предметом спору є право позивача на отримання індексації грошового забезпечення у фіксованій величині, яка розраховується на підставі пункту 5 Порядку №1078 і залежить від суми індексації грошового забезпечення, яка належить до виплати позивачу у лютому 2018 року.
11.          Оскільки розрахунок такої суми належав до дискреційних повноважень відповідача і на момент розгляду справи №420/13521/22, такий розрахунок відповідачем проведено не було, то на момент розгляду справи неможливо було визначити чи перевищило збільшення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року суму індексації нараховану в березні 2018 року.
12.          Тільки після того, як відповідачем було визначено суму індексації грошового забезпечення нараховану у лютому 2018 року в розмірі 4258,75 грн стало можливим визначити, що збільшення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року не перевищило суму індексації нарахованої в березні 2018 року та позивачу належна щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення в сумі 4463,15 грн, тому позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами в порядку передбаченому КАС України. Отже, предмети у спорах двох зазначених вище справ є різними.
13.          Таким чином, пункт 2 частини першої статті 170 КАС України не підлягає застосуванню, оскільки предмети у справах різні, а тому провадження по справі підлягає відкриттю з подальшим розглядом справи по суті позовних вимог.
ІV. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
14.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.
15.          Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
16.          Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
17.          Верховний Суд надаючи оцінку наявності підстав для застосування пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, наслідком якого є відмова у відкритті провадження у справі, неодноразово, зокрема у постановах від 24 листопада 2020 року у справі №280/1215/20, від 03 листопада 2021 року у справі №640/1989/20, від 27 серпня 2021 року у справі №320/5194/20, від 11 лютого 2021 року у справі №540/1050/20, від 12 травня 2022 року у справі №120/3237/20-а, від 08 лютого 2022 року у справі №340/807/21, зазначав, що відмова у відкритті провадження у справі у цьому разі можлива за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
18.          Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.
19.          Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
20.          Верховний Суд у постанові від 09 жовтня 2018 року у справі №809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
21.          Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для відмови у відкритті провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.
22.          Таким чином спірним є питання наявності в межах двох справ одночасної сукупності вказаних вище умов для відмови у відкритті провадження у справі, що розглядається.
23.          За перевіркою матеріалів справи, предметом спору у цій справі є: визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення у фіксованій величині 4463 гривні 15 копійок в місяць за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078.
24.          У той же час, як встановлено судами попередніх інстанцій, 26 вересня 2022 року ОСОБА_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 з такими позовними вимогами:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 20 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року в сумі 70550,47 грн з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів;
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно, у фіксованому розмірі 4463,15 грн в місяць, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно, в сумі 29605,56 грн, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів.
25.          Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2022 року у справі №420/13521/22, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2022 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 в період з 20 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 20 квітня 2016 року по 28 лютого 2018 року, включно, із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року. В іншій частині позову відмовлено.
26.          Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині: визнання протиправною бездіяльності військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно, у фіксованому розмірі 4463,15 грн в місяць, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078; зобов`язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно, в сумі 29605,56 грн, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 з відрахуванням податків та інших обов`язкових платежів, Одеський окружний адміністративний суд зазначив, що за положеннями Закону №1282-XII та Порядку №1078 індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка. Враховуючи, що з березня 2018 року по серпень 2018 року індекс споживчих цін не перевищував 103%, суд дійшов висновку, що підстави для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення позивача за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року відсутні. Також суд звернув увагу на те, що положення Закону №1282-XII та Порядку №1078 у спірний період, а саме: з 01 березня 2018 року по 29 листопада 2020 року не містили в собі такого поняття як «фіксована сума індексації».
27.          Отже, у справі №420/13521/22 вирішено питання, зокрема, про право позивача на нарахування і виплату індексації у період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року з урахуванням пункту 5 Порядку №1078. Натомість, суди не досліджували питання наявності права, розміру, механізму розрахунку щомісячної фіксованої індексації грошового забезпечення позивача відповідно до абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078.
28.          Повертаючись до обставин справи, що розглядається, необхідно зазначити, що предметом позову у ній якраз і є питання розрахунку (перерахунку) індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 березня по 19 вересня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078. 
29.          У касаційній скарзі її автор зазначає про нетотожність позову у цій справі та справі №420/13521/22, оскільки у цьому випадку позовні вимоги стосуються нарахування та виплати індексації грошового забезпечення у фіксованій величині 4463,15 грн в місяць за період з 01 березня 2018 року по 19 вересня 2018 року включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078. Тобто, дослідженню у цій справі підлягає питання наявності у позивача права на отримання індексації грошового забезпечення у період з 01 березня 2018 року, виходячи з фіксованої величини, що розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу, яка передбачена зазначеними положеннями Порядку №1078.
30.          При цьому, заявник касаційної скарги наголошує, що індексація грошового забезпечення у фіксованій величині залежить від суми індексації грошового забезпечення, яка належить до виплати позивачу у лютому 2018 року. Тому, оскільки розрахунок такої суми належав до дискреційних повноважень відповідача і на момент розгляду справи №420/13521/22 проведений не був, то неможливо було визначити чи перевищило збільшення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року суму індексації нараховану в березні 2018 року. Тільки після того, як відповідачем було визначено суму індексації грошового забезпечення нараховану у лютому 2018 року в розмірі 4258,75 грн стало можливим визначити, що збільшення грошового забезпечення позивача у березні 2018 року в порівнянні з лютим 2018 року не перевищив суму індексації, нараховану у березні 2018 року та належна позивачу щомісячна фіксована індексація грошового забезпечення становить 4463,15 грн. За твердженням скаржника, саме ці обставини зумовили звернення позивача до суду з вказаним позовом.
31.          Таким чином, предметом позову у цій справі є саме питання наявності розрахунку фіксованої щомісячної індексації грошового забезпечення та її розміру. Вказане не було предметом правової оцінки судами у справі №420/13521/22, оскільки перевірка правильності нарахованих відповідачем позивачу сум індексації грошового забезпечення з урахуванням абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 не здійснювалася.
32.          Відтак, судами попередніх інстанцій здійснено неправильний порівняльний аналіз підстав і обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги у справі, що розглядається та у справі №420/13521/22.
33.          Ураховуючи, що відповідно до пункту 13 Порядку №1078 спори з питань індексації грошових доходів підлягають розгляду в судовому порядку, питання обчислення суми індексації може бути предметом судового контролю, а позовні вимоги щодо правильності їх обчислення можуть бути заявлені окремим позовом. При цьому, моментом виникнення спірних правовідносин буде ймовірне порушення прав позивача після виплати позивачем індексації грошового забезпечення, з розміром якого останній не погоджується.
34.          Такий правовий підхід узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема у постановах від 15 грудня 2022 року у справі №460/3473/21, від 23 січня 2023 року у справі №340/3391/22, від 31 січня 2023 року у справі №340/3391/22, від 13 березня 2023 року у справі №560/11003/22 та багатьох інших, і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від неї.
35.          За таких обставин висновки судів першої та апеляційної інстанцій про те, що вимоги, заявлені позивачем у цій справі, вже були предметом судового розгляду в іншій адміністративній справі №420/13521/22 та їх фактично вже було вирішено по суті, є помилковими, що виключає наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі, виходячи із вимог пункту 2 частини першої статті 170 КАС України.
36.          Отже, суди попередніх інстанцій допустили порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, залишеної в силі судом апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
37.          Відповідно до частини першої статті 353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.
38.          За таких обставин судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.
39.          З огляду на результат касаційного розгляду у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 345, 353, 355, 356 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2023 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі №420/2884/23 скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................
М.В. Білак
О.В. Калашнікова
В.М. Соколов,
Судді Верховного Суду