Справа № 163/2276/22  Провадження №33/802/547/23 	Головуючий у 1 інстанції:Шеремета С. А. 	
	Доповідач: Борсук П. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Борсук П. П., перевіривши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Осколкова І. Л. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року,
В С Т А Н О В И В:
Оскарженою постановою Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: місто Конотоп, Сумської області, місце роботи, посада: директор ТзОВ «Сота Альянс Торг», код ЄДРПОУ 41819625, місто Київ, Солом`янський район, вулиця Сурікова, будинок 3, корпус 8-Б, квартира (офіс) поверх 5, адреса проживання (реєстрації): АДРЕСА_1 , визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого, ст. 472 МК України та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 276400,00 (двісті сімдесят шість тисяч чотириста) гривні з конфіскацією у власність держави товару: сітка металева для фільтрації до мийки торгівельної марки ZERIX TM, артикул Z-001, упаковані в 20 поліпропіленових мішків по 250 штук в кожному, загальною кількістю 5000 штук, загальною вагою брутто 172,08 кг,; кріплення для врізної мийки, торгівельної марки ZERIX TM, артикул Z-002, в кількості 15 коробок по 250 штук в кожній, загальною кількістю 3750 штук, загальною вагою 53,04 кг. загальною вартістю цього товару 276400,00 гривень, що вилучені за протоколом про порушення митних правил №0761/20500/22.
Визначено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень 40 копійок).
В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року. В обґрунтування пропущення строків захисник вказує, що ОСОБА_1 та її захисник не були повідомленні про судовий розгляд та відповідно не були обізнані про існування справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України. Дізналися про існування оскарженої постанови випадково 25 липня 2023 року під час отримання правничої допомоги, після чого ознайомилися зі змістом оскарженої постанови.
Перевіривши доводи заявленого в апеляції клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного вище судового рішення, доходжу висновку, що воно задоволенню не підлягаєз наступних підстав.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Нормами законодавства визначено, що під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Причинами невчасного подання апеляційної скарги захисник, вказує те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності дізналася про існування оскарженої постанови лише 25 липня 2023 року та 08 серпня 2023 року звернулася до адвоката з метою отримання правничої допомоги. Апелянт вважає, що строк апеляційного оскарження судового рішення в даній справі пропущений з поважних причин.
Так, з матеріалів справи вбачається, що оскаржена постанова судом прийнята 22 грудня 2022 року та дійсно без участі ОСОБА_1 . 
Водночас з матеріалів справи про порушення митних правил вбачається, що ОСОБА_1 , відповідно до супровідного листа від 14.11.22 за №73.20/12341 повідомлялася про дату і час судового розгляду справи та про те, що у разі неявки справа буде розглянута без її участі. Лист з повідомленням про дату судового розгляду надсилався на адресу проживання ОСОБА_1 , яка ідентична тій, яка вказана захисником в апеляційній скарзі, договорі про надання правової допомоги №202 від 08 серпня 2023 року. Крім того, отримання вказаного повідомлення стверджується інформацією про відстеження рекомендованого поштового відправлення за трек-номером. Судом копію постанови Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року, відповідно до супровідного листа, надіслано ОСОБА_1 03 січня 2023 року. 
Враховуючи наведене доводи захисника про те, що ОСОБА_1 не була повідомлена про судовий розгляд справи щодо неї та не отримувала копію оскарженої постанови до уваги судом не приймаються.
Варто зазначити, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
У рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» вказано, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Таким чином, апелянт не навів та не надав будь-яких належних і допустимих доказів з приводу поважності підстав пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду, а наведені в клопотанні посилання суд вважає неспроможними, оскільки ОСОБА_1 , маючи реальну можливість скористатися своїм правом взяти участь у судовому розгляді справи, а також правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк, не скористалася наданим їй законом процесуальним правом з причин, які не є поважними.
За таких обставин апеляційний суд приходить висновку, що заява про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення задоволенню не підлягає, оскільки апелянтом не було наведено поважних підстав пропуску такого строку у зв`язку з чим він міг бути поновлений судом.
Оскільки апеляційна скарга подана після закінчення передбаченого законом строку на апеляційне оскарження судового рішення, а апелянтом не було наведено поважних підстав для поновлення такого строку, то апеляційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала на підставі ч.2 ст.294 КУпАП.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, 
П О С Т А Н О В И В:
У поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року ОСОБА_2 - відмовити.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Осколкова І. Л. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 22 грудня 2022 року року повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського
апеляційного суду                                                                 П. П. Борсук