Ухвала
 
15 серпня 2023 року
місто Київ
 
справа № 335/6977/22
провадження № 61-9987ск23
 
Верховний Суд, який діє у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту патрульної поліції
на постанову Запорізького апеляційного суду від 27 березня 2023 року
у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності,
ВСТАНОВИВ:
І. ФАБУЛА СПРАВИ
Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 у жовтні 2022 року звернувся до суду з позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Запорізькій області, у якому просив стягнути з Держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на його користь на відшкодування моральної шкоди суму в розмірі 42 880, 00 грн.
Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Рішенням від 14 грудня 2022 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя частково задовольнив позов ОСОБА_1 .
Суд стягнув з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 5 000, 00 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.
В іншій частині вимог позову відмовив. Здійснив розподіл судових витрат.
Постановою від 27 березня 2023 року Запорізький апеляційний суд задовольнив апеляційну скаргу ОСОБА_1 та частково задовольнив апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції, скасував рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 14 грудня 2022 року, ухвалив нове рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1 .
Суд стягнув з Держави Україна за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 42 880, 00 грн.
Здійснив розподіл судових витрат.
ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Департамент патрульної поліції 05 липня 2023 року із використанням засобів поштового зв`язку направив до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Запорізького апеляційного суду від 27 березня 2023 року, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.
Ухвалою від 10 липня 2023 року Верховний Суд залишив касаційну скаргу без руху та надав заявнику строк для виконання її вимог.
Заявник 25 липня 2023 року із застосуванням системи «Електронний суд» подав до Верховного Суду заяву про усунення недоліків касаційної скарги разом із доказами на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції, сплати судового збору та підтвердження повноважень для звернення із касаційною скаргою.
Визначення заявником підстав касаційного оскарження
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.
Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.
Заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми матеріального права та порушив норми процесуального права, як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначив те, що:
- (1) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у справі № 312/262/18, за змістом яких якщо позивач не надав належних та допустимих доказів незаконності дій відповідачів, оскільки адміністративного стягнення, передбаченого КУпАП України, до нього не було застосовано, а складання протоколу про адміністративне правопорушення не є притягненням особи до адміністративної відповідальності, відповідно до статей 283, 284 КУпАП України таке питання може бути вирішено лише судом. Самий лише факт закриття справи про адміністративне правопорушення не тягне обов`язковий наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди;
- (2) суди першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних рішеннях застосували норми права без урахування правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 10 травня 2018 року у справі № 760/9462/16-а, щодо визначення поняття «індивідуальний акт».
Отже, серед підстав касаційного оскарження рішення суду апеляційної інстанції заявник зазначив ті підстави, які згадані у пункті 1 частини другої статті 389 ЦПК України, що свідчить про виконання ним вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо форми та змісту касаційної скарги.
ІІІ. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ПОНОВЛЕННЯ СТРОКУ НА КАСАЦІЙНЕ ОСКАРЖЕННЯ
До касаційної скарги Департамент патрульної поліції додав заяву, у якій просить поновити строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 27 березня 2023 року.
Заявник зазначив, що постанову Запорізький апеляційний суд ухвалив 27 березня 2023 року, копію постанови суд апеляційної інстанції йому направив засобами електронного зв`язку 28 березня 2023 року, на підтвердження чого надав довідку Запорізького апеляційного суду про доставку електронного документа.
Додатково заявник повідомив, що з моменту отримання копії постанови оскаржуваного рішення був позбавлений можливості своєчасно звернутися із касаційною скарго через запровадження в України воєнного стану, що призвело до збільшення навантаження, переведення працівників Департаменту патрульної поліції на посилений варіант несення служби, було змінено робочі графіки з п`ятиденного робочого тижня на позмінний графік (добу через дві доби). На підтвердження цього факту заявник надав копії розстановок сил та засобів Управління патрульної поліції в Запорізькій області.
Відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Згідно з частиною третьою статті 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Суд виходить з того, що підстави пропуску строків можуть бути визнані поважними, зокрема, у тому випадку, якщо таке недотримання строків касаційного оскарження зумовлене діями (бездіяльністю) суду апеляційної інстанції, а так само наявністю інших об`єктивних перешкод, що безумовно перешкоджали скаржникові своєчасному зверненню з такою скаргою.
Аналіз змісту касаційної скарги, доданих до неї матеріалів та доводів про поновлення строку на касаційне оскарження, дають підстави для висновків, що строкна касаційне оскарження зазначеного рішення пропущено з поважних причин, тому Суд поновлює його.
ІV. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ
Оскільки ціна позову у справі № 335/6977/22 становить 42 880, 00 грн, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України ця справа є малозначною.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Касаційна скарга містить обґрунтування того, що судове рішення підлягає касаційному оскарженню з підстав, передбачених підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки справа стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Департамент патрульної поліції зазначив, що суди під час розгляду цієї категорії спорів керується приписами Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури та суду», втім такі правила не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки Департамент патрульної поліції не здійснює оперативно-розшукову діяльність та не є органом досудового розслідування.
Враховуючи, що кількість справ цієї категорії, які розглядаються судами, є дуже великою, і, як правило, це є малозначні справи за ціною позову, залишення рішення суду апеляційної інстанції без змін призведе до усталення неправильного застосування судами норм права під час розгляду спорів за аналогічних правовідносин, що свідчить про потребу відкриття касаційного провадження у справі.
За твердженням заявника, наведені доводи також свідчать про можливість відкриття касаційного провадження у малозначній справі відповідно до підпункту «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, оскільки такі свідчать про те, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення.
Верховний Суд визнає достатньо підставними доводи про існування нагальної проблеми узагальнення судової практики з приводу вирішення окресленої категорії судових спорів, що є підставою для відкриття касаційного провадження у малозначній справі.
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України.
Суд не встановив наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Поновити строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 27 березня 2023 року.
Відкрити касаційне провадження у справі.
Витребувати із Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу № 335/6977/22 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним притягненням до адміністративної відповідальності.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк тривалістю в двадцять днів від моменту отримання копії цієї ухвали суду.
Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                                            С. О. Погрібний
 
І. Ю. Гулейков
 
О. В. Ступак