Постанова
Іменем України
 
21 вересня 2023 року
м. Київ
 
справа № 357/9482/21
провадження № 61-12596св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., 
Дундар І. О., 
 
учасники справи:
позивач (відповідач за зустрічним позовом) - ОСОБА_1 ,
відповідач (позивач за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 ,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_2 , подану представником ОСОБА_3 , на додаткову постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року у складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Березовенко Р. В., Мостової Г. І.,
 
ВСТАНОВИВ:
Зміст вимог позовних вимог
 
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.
 
У жовтні 2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на спірну квартиру.
 
Короткий зміст судових рішень судів попередніх інстанцій  
 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.  Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право особистої приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Судові витрати у справі, понесені позивачем за первісним позовом, покладено на останнього. Судові витрати у справі, понесені відповідачем за первісним позовом, пов`язані за сплатою судового збору в розмірі 7 207,60 грн, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .
 
Постановою Київського апеляційного суду від 14 листопада 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Агудалічева О. О. на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2022 року задоволено. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 червня 2022 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Здійснено поділ спільного майна подружжя та виділено у власність ОСОБА_1 1/2 частину двокімнатної квартири АДРЕСА_2 . У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 603,81 грн судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 12 613,31 грн судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції. 
 
Короткий зміст заяви про ухвалення додаткового рішення та заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення
 
У листопаді 2022 року представник ОСОБА_1 - Агудалічев О. О. звернувся до апеляційного суду із заявою про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу.
 
Заява мотивована тим, що відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 08 серпня 2021 року № 5/Ц, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Олександра Агудалічева», витрати на правову допомогу в суді першої інстанції становлять:
 
за підготовку та подачу позовної заяви клієнт сплачує гонорар у розмірі 4 000,00 грн;
 
за прийняття зобов`язань бюром перед клієнтом на представництво його інтересів у суді першої інстанції, безпосереднє представництво в суді першої інстанції гонорар становить 1 500,00 грн без ПДВ за одне засідання;
 
за підготовку процесуальних документів (заяв, запитів тощо) оплата становить 700,00 грн без ПДВ за одну годину роботи, але в будь-якому випадку не менше 1 000,00 грн без ПДВ за один документ.
 
Сторони узгодили, що оплата гонорару сплачується повного сумою протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили. Факт надання правничої допомоги посвідчується актом про надання правничої допомоги.
 
Загальна сума гонорару за надану правничу допомогу в суді першої інстанції становить 11 500,00 грн.
 
Детальний розрахунок витрат на правову допомогу надавався до суду першої інстанції.
 
Відповідно до додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги від 08 серпня 2021 року № 5/Ц, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Олександра Агудалічева», витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції становлять:
 
за прийняття зобов`язань бюром перед клієнтом на представництво його інтересів у суді апеляційної інстанції, безпосереднє представництво в суді апеляційної інстанції гонорар становить 3 500,00 грн без ПДВ за одне засідання;
 
за підготовку процесуальних документів (заяв, запитів тощо) оплата становить 700,00 грн без ПДВ за одну годину роботи, але в будь-якому випадку не менше 1 000,00 грн без ПДВ за один документ.
 
Оплата гонорару сплачується повною сумою протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили. Факт надання правничої допомоги посвідчується актом про надання правничої допомоги.
 
Загальна сума гонорару за надану правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становить 8 900,00 грн.
 
У зв`язку з наведеним представник ОСОБА_1 просив стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 20 400,00 грн.
 
У грудні 2022 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась до апеляційного суду із запереченнями в яких просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення або зменшити розмір судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 141 ЦПК України.
 
Заперечення мотивовані тим, що відправлена заява про ухвалення додаткового рішення суду від 17 листопада 2022 року на електронну адресу ОСОБА_2 та її представника не містить підпису Агудалічева О. О. та/або ОСОБА_1 , що є самостійною підставою для повернення її заявнику без розгляду, як це передбачено частиною четвертою статті 183 ЦПК України, оскільки відповідно до частини другої цієї статті письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.
 
Перша заява по суті справи - це була позовна заява у справі, в якій зазначено орієнтовна вартість на правову допомогу 10 000,00 грн без надання відповідного розрахунку. У відзиві на зустрічну позовну зазначений орієнтовний розмір витрат на правову допомогу у розмірі 20 000,00 грн також без надання відповідного розрахунку. Отже, вказані документи не містили взагалі жодного обґрунтування і доказів понесення витрат на професійну правову допомогу в будь-якій сумі, а лише містили узагальнене формулювання щодо орієнтовного розрахунку витрат на професійну правничу допомогу. При тому, з матеріалів справи, які подані адвокатом Агудалічевим О. І., не слідує, що він заявляв про те, що ним будуть подані у строки, передбачені частиною восьмої статті 141 ЦПК України, додаткові докази про понесені судові витрати. Ураховуючи відсутність у матеріалах справи заяви представника ОСОБА_1 про намір подати докази на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу після ухвалення судового рішення, а також порушення порядку для подання відповідних доказів, можна стверджувати про відсутність підстав для розгляду поданих документів.
 
У договорі про надання правничої допомоги від 08 серпня 2021 року № 5/Ц, укладеному між Адвокатським бюро «Олександра Агудалічева» та ОСОБА_5 , не встановлена вартість за надані послуги, відсутній перелік послуг адвоката. Додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 08 серпня 2022 року № 5/11 не містить відомостей, до яких пунктів договору про надання правничої допомоги від 08 серпня 2021 року № 5/Ц вносяться доповнення, якщо їх порівняти, то змінюється предмет договору, через що не можливо встановити, до яких послуг відносяться документи.
 
До заяви про ухвалення додаткового рішення суду не додано жодного документа (квитанції, меморіального ордеру та інших платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо), що підтверджують оплату наданих послуг.
 
Акт про надання правничої допомоги від 13 червня 2022 року та Акт про надання правничої допомоги від 14 листопада 2022 року, підписані Адвокатським бюро «Олександра Агудалічева» та ОСОБА_5 , не містять відомостей про фактичну оплату адвокатських послуг, у них вказано лише загальну вартість правової допомоги. Це свідчить про те, що заявником не надано доказів про фактичну оплату його послуг.
 
Наголошувала також і на тому, що адвокатом Агудалічевим О. О. не надано детального опису робіт виконаних адвокатом із зазначенням конкретної дії, часу, витрченого на роботу адвоката, та вартості за такі послуги.
 
Зазначала, що для написання позовної заяви в такій категорії справ досвідченому адвокату необхідно близько 1,5 год часу. При тому, що за 1,5 год адвокат склав відзив на зустрічну позовну заяву та оцінив вартість у 700,00 грн, а відзив за змістом є схожим документом на позовну заяву. При тому з наданих документів до відзиву не слідує, що адвокатом здійснено багато зусиль для збирання доказів у справі. Тому вважала необґрунтованою та неспівмірною заявлену суму витрат на правову допомогу із реальністю таких витрат, оскільки адвокатом був зроблений незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки документів.
 
Представник ОСОБА_2 просила відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення або зменшити розмір судових витрат відповідно до частини п`ятої статті 141 ЦПК України.
 
Короткий зміст додаткової постанови
 
Додатковою постановою Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 - Агудалічева О. О. про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу задоволено.
 
Прийнято додаткову постанову, якою стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 20 400,00 грн.
 
Додаткову постанову мотивована тим, що:
 
відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 08 серпня 2021 року № 5/Ц, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Олександра Агудалічева», витрати на правову допомогу в суді першої інстанції становлять:
 
за підготовку та подачу позовної заяви клієнт сплачує гонорар у розмірі 4 000,00 грн;
 
за прийняття зобов`язань бюром перед клієнтом на представництво його інтересів у суді першої інстанції, безпосереднє представництво в суді першої інстанції гонорар становить 1 500,00 грн без ПДВ за одне засідання;
 
за підготовку процесуальних документів (заяв, запитів тощо) оплата становить 700,00 грн без ПДВ за одну годину роботи, але в будь-якому випадку не менше 1 000,00 грн без ПДВ за один документ. Оплата гонорару сплачується повного сумою впродовж 10 днів після набрання рішенням суду законної сили. Факт надання правничої допомоги посвідчується актом про надання правничої допомоги. Загальна сума гонорару за надану правничу допомогу в суді першої інстанції становить 11 500,00 грн;
 
детальний розрахунок витрат на правову допомогу надавався до суду першої інстанції;
 
доводи заяви про відмову в ухваленні додаткового рішення, про те, що орієнтовний розрахунок у суді першої інстанції не містить жодного обґрунтування та доказів понесення витрат на професійну правову допомогу в будь-якій сумі, не ґрунтуються на вимогах закону;
 
відповідно до додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги від 08 серпня 2021 року № 5/Ц, укладеного між ОСОБА_1 та Адвокатським бюро «Олександра Агудалічева», витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції становлять:
 
за прийняття зобов`язань бюром перед клієнтом на представництво його інтересів у суді апеляційної інстанції, безпосереднє представництво в суді апеляційної інстанції гонорар становить 3 500,00 грн без ПДВ за одне засідання;
 
за підготовку процесуальних документів (заяв, запитів тощо) оплата становить 700,00 грн без ПДВ за одну годину роботи, але в будь-якому випадку не менше 1 000,00 грн без ПДВ за один документ. Оплата гонорару сплачується повною сумою впродовж 30 днів після набрання рішенням суду законної сили. Факт надання правничої допомоги посвідчується актом про надання правничої допомоги. Загальна сума гонорару за надану правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становить 8 900,00 грн;
 
доводи заперечень на заяву щодо того, що заява про ухвалення додаткового рішення суду від 17 листопада 2022 року не містить підпису Агудалічева О. О. та/або ОСОБА_1 , апеляційним судом відхиляються з огляду на те, що вона підписана електронним підписом;
 
доводи про необґрунтованість та неспівмірність заявленої суми витрат на правову допомогу із реальністю таких витрат апеляційним судом також відхиляються з огляду на їх суб`єктивність і бездоказовість, відсутність вказівки на конкретну суму зменшення для належної оцінки доводів апеляційним судом;
 
відшкодуванню підлягають як ті витрати, які вже були сплачені, так і ті, що мають бути сплачені відповідною стороною згідно з умовами договору.
 
Аргументи учасників 
 
У грудні 2022 року до Верховного Суду від ОСОБА_2 надійшла касаційна скарга, у якій її представник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати додаткову постанову апеляційного суду.
 
Касаційна скарга представника ОСОБА_2 мотивована тим, що ні ОСОБА_2 , ні її представник не отримували копії заяви про стягнення судових витрат з додатками. Вважає, що цю заяву необхідно було повернути, оскільки у паперовому варіанті вона надійшла до апеляційного суду без підпису заявника. Ця заява подана з пропуском строку, передбаченого статтею 141 ЦПК України. У позовній заяві представник ОСОБА_1 не вказував, що ним у визначені строки будуть подані докази про понесені судові витрати. ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження сплати ним витрат на правничу допомогу, а акти про надання правничої допомоги не містять вказівки про фактичну їх оплату.
 
Рух справи в суді касаційної інстанції
 
Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2023 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.
 
Межі та підстави касаційного перегляду
 
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).
 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
 
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження (порушення норм процесуального права).
 
Позиція Верховного Суду
 
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу (частина перша статті 270 ЦПК України).
 
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат (частина тринадцята статті 141 ЦПК України).
 
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).
 
Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: змагальність сторін; диспозитивність відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункти 4, 5, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).
 
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частини третя-п`ята статті 137 ЦПК України).
 
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 137 ЦПК України).
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).
 
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що:
«40. Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.
41. Відповідно до пунктів 1, 2, 4, 5, 6, 12 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
42. Зі змісту статей 10, 11, 12, 13 ЦПК України в узагальненому вигляді, при вирішенні цивільного спору, у тому числі і при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, суд керується Конституцією України, законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовує інші правові акти, враховує завдання цивільного судочинства, забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами, особливості предмета спору та ціну позову, складність справи, її значення для сторін та час, необхідний для розгляду справи, покладення доведення обставин, які мають значення для справи, саме сторонами, права яких є рівними, як і покладення саме на кожну сторону ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій та з урахуванням меж заявлених вимог та заперечень та обсягу поданих доказів.
43. При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).
44. Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
45. Це підтверджується і такими нормами ЦПК України.
46. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
47. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».
 
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 24 вересня 2020 року у справі № 904/3583/19 вказано, що:
«у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
У розумінні положень частини п`ятої статті 126 Господарського процесуального кодексу України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5-6 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Судами також не враховано, що у разі недотримання вимог частини четвертої статті 126 Господарського процесуального кодексу України (на підставі якої прийнято рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу) суд може зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, але виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі обґрунтування нею недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт (частина п`ята статті 126 Господарського процесуального кодексу України). Суд враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
При цьому, судами не враховано, що для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката недостатньо лише клопотання сторони. У такому разі на сторону покладається також обов`язок доведення неспівмірності витрат».
 
У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 
 
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
 
У справі, що переглядається:
 
апеляційний суд встановив, що відповідно до додатку № 1 до договору про надання правничої допомоги від 08 серпня 2021 року № 5/Ц, укладеного між ОСОБА_1 та АБ «Олександра Агудалічева», витрати на правову допомогу в суді першої інстанції становлять: за підготовку та подачу позовної заяви клієнт сплачує гонорар в розмірі 4 000,00 грн; за прийняття зобов`язань бюро перед клієнтом на представництво його інтересів в суді першої інстанції, безпосереднє представництво в суді першої інстанції гонорар становить 1 500,00 грн без ПДВ за одне засідання; за підготовку процесуальних документів (заяв, запитів тощо) оплата становить 700,00 грн без ПДВ за одну годину роботи, але в будь-якому випадку не менше 1 000,00 грн без ПДВ за один документ. Оплата гонорару сплачується повною сумою протягом 10 днів після набрання рішенням суду законної сили. Факт надання правничої допомоги посвідчується актом про надання правничої допомоги. Загальна сума гонорару за надану правничу допомогу в суді першої інстанції становить 11 500,00 грн. Детальний розрахунок витрат на правову допомогу надавався до суду першої інстанції (т. 1, а. с. 169-177);
 
відповідно до додатку № 2 до договору про надання правничої допомоги від 08 серпня 2021 року № 5/Ц, укладеного між ОСОБА_1 та АБ «Олександра Агудалічева», витрати на правову допомогу в суді апеляційної інстанції становлять: за прийняття зобов`язань бюро перед клієнтом на представництво його інтересів в суді апеляційної інстанції, безпосереднє представництво в суді апеляційної інстанції гонорар становить 3 500,00 грн без ПДВ за одне засідання; за підготовку процесуальних документів (заяв, запитів тощо) оплата становить 700,00 грн без ПДВ за одну годину роботи, але в будь-якому випадку не менше 1 000,00 грн без ПДВ за один документ. Оплата гонорару сплачується повною сумою протягом 30 днів після набрання рішенням суду законної сили. Факт надання правничої допомоги посвідчується актом про надання правничої допомоги. Загальна сума гонорару за надану правничу допомогу в суді апеляційної інстанції становить 8 900,00 грн. Детальний розрахунок витрат на правову допомогу надано до суду апеляційної інстанції (т. 2, а. с. 10-17).
 
Встановивши, що ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у загальному розмірі 20 400,00 грн, апеляційний суд зробив обгрунтований висновок про їх стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
 
Необгрунтованими є доводи касаційної скарги про те, що ні ОСОБА_2 , ні її представник не отримували копії заяви про стягнення судових витрат з додатками. У запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення сама ОСОБА_2 зазначає про те, що ознайомилася із заявою про ухвалення додаткового рішення (т. 2, а. с. 54-57).
 
Колегія суддів відхиляє посилання ОСОБА_2 на те, що заява ОСОБА_1 надійшла до апеляційного суду без підпису заявника. Аналіз матеріалів справи свідчить, що заява ОСОБА_1 про стягнення судових витрат та витрат на професійну правничу допомогу підписана представником Агудалічевим О. О. за допомогою електронного цифрового підпису (т. 2, 
а. с. 27).
 
Так само необґрунтованим є довід касаційної скарги про те, що заява  ОСОБА_1 подана з пропуском строку, передбаченого статтею 141 ЦПК України. Відповідно до матеріалів справи заява   ОСОБА_1 про стягнення судових витрат ф витрат на професійну правничу допомогу подана 17 листопада 2022 року (т. 2, а. с. 27), тоді як постанова апеляційного суду прийнята 14 листопада 2022 року.
 
Щодо аргумента касаційної скарги про те, що у позовній заяві представник ОСОБА_1 не вказував, що ним у визначені строки будуть подані докази про понесені судові витрати, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке. 
 
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).
 
Аналіз матеріалів справи свідчить, що у суді першої інстанції в позовній заяві ОСОБА_1 заявив про орієнтовний розмір витрат на правову допомогу (т. 1, а. с. 1-4) та подав заяву про встановлення розміру судових витрат 15 червня 2022 року, тобто протягом 5 днів після ухвалення рішення суду першої інстанції (т. 1, а. с. 169-177).
 
Безпідставними є доводи касаційної скарги про те, що ОСОБА_1 не надав доказів на підтвердження сплати ним витрат на правничу допомогу, а акти про надання правничої допомоги не містять вказівки про фактичну їх оплату.
 
Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою або тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 та частина восьма статті 141 ЦПК України). Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 12 лютого 2020 року в справі № 648/1102/19 (провадження № 61-22131св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження 
№ 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). 
 
Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають не підстав для висновку, що оскаржена додаткова постанова апеляційного суду ухвалена без дотримання норм процесуального права. У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що: касаційну скаргу належить залишити без задоволення, оскаржену додаткову постанову апеляційного суду - без змін.
 
Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу  ОСОБА_2 , подану представником   ОСОБА_3 ,залишити без задоволення.
 
Додаткову постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року залишити без змін.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                   М. М. Русинчук
 
Н. О. Антоненко
 
І. О. Дундар