П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  600/2017/22-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Маренич Ігор Володимирович 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
21 серпня 2023 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Чернівецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та рішення про застосування фінансових санкцій, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернівецькій області, в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області про застосування фінансових санкцій №00000018950705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10 000,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №0000018960705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмір 10 000,00 грн;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №000019060705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмір 5 162,00 грн.
Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.03.2023 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24.03.2023 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області про застосування фінансових санкцій №00000018950705, податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №0000018960705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмір 10 000,00 грн та податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №000019060705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції в розмір 5 162,00 грн є законними, обґрунтованими, прийнятими контролюючим органом в межах наданих повноважень із дотриманням покладених законом обов`язків та є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства, а тому не підлягають скасуванню.
Позивач  не подала відзиву або письмових пояснень на апеляційну скаргу.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2023, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 , зареєстрована як фізична особа-підприємець, РНОКПП НОМЕР_1 .
05.04.2022 Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області прийнято наказ № 321-п "Про проведення фактичної перевірки", згідно якого наказано провести фактичну перевірку суб`єкта господарювання: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) в магазині за адресою: АДРЕСА_1 , за період фінансово-господарської діяльності з 07.10.2021 року по 14.04.2022 рік в термін з 05.04.2022 року по 14.04.2022 рік, тривалістю 10 діб, з питань дотримання вимог Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755-VI в частині здійснення господарської діяльності, Законів України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального” та інших законодавчих актів.
Підставою для проведення перевірки вказано пп.19-1.4, 19-1.1.13, 19-1.1.14, 19-1.1.15, 19-1.1.16, 19-1.17, 19-1.18, 19-1.19, 19-1.20 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4, 20.1.6, 20.1.8, 20.1.9, 20.1.10, 20.1.11, 20.1.12, 20.1.13, 20.1.14, 20.1.15 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.3 п. 75.1 ст. 75, пп. 80.2.2, 80.2.5 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України.
В матеріалах справи містяться копії направлень на перевірку від 05.04.2022 №396, 397. Із змісту вказаних направлень на перевірку, видно, що в них відсутній підпис позивача.
05.04.2022 відповідачем складено акт про відмову від підпису у направленні на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 № 174/6/24-13-07-05/ НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_1 від підписання направлень на проведення фактичної перевірки та про отримання копії наказу “Про проведення фактичної перевірки” від 05.04.2022 № 321/п відмовилася та надання будь яких пояснень.
Також 05.04.2022 податковим органом складено акт № 173/6/24-13-07-05 щодо відмови отримання копії наказу про проведення фактичної перевірки та ознайомлення з направленнями на проведення фактичної та щодо відмови у допуску до проведення фактичної перевірки.  Із змісту вказаного акту видно, що ФОП ОСОБА_1 не допускає посадових осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області для проведення фактичної перевірки та відмовилась від отримання копії наказу №321-п від 05.04.2022 та підпису в направленнях від 05.04.2022 № 396, 397.
За результатами перевірки складено акт “Про результати проведення фактичної перевірки” від 05.04.2022 № 1002/ж5/24/13/07/05/ НОМЕР_1 , у якому зафіксовано порушення позивачем вимог:
- пунктів 1, 2, 11 ст. 3 Закону України №265/95-ВР від 06.07.1995 застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”;
- статті 11-1 Закону України №481/95-ВР від 19.12.1995 року “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального”;
- ч.3 ст.24 Податкового кодексу України;
- постанови КМУ від 30 жовтня 2008 року № 957 “Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв”;
- постанови КМУ від 29 вересня 2010 року № 878 “Про здійснення розрахунків за продані товари (надані послуги) з використанням спеціальних платіжних засобів”.
06.04.2022 відповідачем складено акт № 176/24-13-07-05/ НОМЕР_1 про відмову від підписання та отримання другого примірника акту фактичної перевірки. Із змісту вказаного акту вбачається, що ФОП ОСОБА_1 відмовилась від підписання та отримання другого примірника акту фактичної перевірки від 06.04.2022 № 1002/5/24-13-07-05/ НОМЕР_1 . 
Крім того, в матеріалах справи наявне пояснення ОСОБА_2 від 05.04.2022 до акту перевірки від 05.04.2022, в якому громадянка ОСОБА_2 вказала, що 05.04.2022 в магазині у АДРЕСА_1 продала пачку ОСОБА_3 по ц. 62 грн. Працює у Харіни з 2021 року. Дослідженням вказаного пояснення встановлено, що в ньому не вказано до якого саме акту перевірки вказане пояснення додається.
05.05.2022 на підставі акту “Про результати проведення фактичної перевірки” від 05.04.2022 № 1002/ж5/24/13/07/05/ НОМЕР_1 відповідачем винесено:
- рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області про застосування фінансових санкцій №00000018950705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовані фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 10 000,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №0000018960705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 10 000,00 грн;
- податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Чернівецькій області №000019060705, яким до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні санкції у розмірі 5 162,00 грн.
Позивач не погодилась із вказаними рішеннями та звернулась до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова платника податків від підпису у направленні на перевірку не є тотожною відмові у допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. При цьому норми ПК України не наділяють податковий орган правом на проведення фактичної перевірки у приміщенні контролюючого органу у разі відмови у допуску до проведення перевірки. Відтак, за відмови позивача у допуску до проведення перевірки у відповідача були відсутні правові підстави для її проведення у приміщенні контролюючого органу. Наведені процесуальні порушення при проведенні перевірки та складення за її наслідками акта є достатніми підставами для визнання протиправними та скасування спірних податкових рішень.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно із ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. п. 20.1.4, 20.1.6 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення та запитувати та вивчати під час проведення перевірок первинні документи, що використовуються в бухгалтерському обліку, регістри, фінансову, статистичну та іншу звітність, пов`язану з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів, виконанням вимог законодавства, контроль за додержанням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно із п. п. 62.1.3. п. 62.1. ст. 62 ПК України однією з форм податкового контролю є перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
За приписами п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Згідно із п. 75.1.3. ст. 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Відповідно до п. 80.1 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Згідно і п. 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, у тому числі із забезпеченням можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, у тому числі незабезпечення можливості проведення розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів, касових операцій, патентування або ліцензування;
- неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах і пального, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, та/або масовими витратомірами, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері регулювання виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;
- у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;
- у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Пунктом 80.4 ст. 80 ПК України визначено, що перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.
Згідно із п. 80.5 ст. 80 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Відповідно до п. 80.7 ст. 80 ПК України фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
Згідно із п. 81.1 ст. 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.
У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.
Пунктом 81.2. ст. 81 ПК України визначено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Посадова (службова) особа платника податків (його представник або особа, яка фактично проводить розрахункові операції) має право надати свої письмові пояснення до складеного контролюючим органом акта.
У разі відмови платника податків та/або його посадових (службових) осіб (представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) підписати акт, що засвідчує факт відмови у допуску до проведення перевірки, та/або у разі відмови отримати примірник цього акта чи надати письмові пояснення до нього, посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує такий факт, та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня.
У разі якщо при організації документальної планової та позапланової виїзної або фактичної перевірки встановлено неможливість її проведення, посадовими (службовими) особами контролюючого органу невідкладно складається та підписується акт про неможливість проведення перевірки, який не пізніше наступного робочого дня реєструється в контролюючому органі. До такого акта додаються матеріали, що підтверджують факти, наведені в такому акті. Зазначений акт та матеріали надсилаються контролюючим органом платнику податку в порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.
Таким чином, посадові особи контролюючого органу мають право розпочати фактичну перевірку за умови виконання вимог законодавства щодо ознайомлення платника податків у встановлений законом спосіб до початку проведення перевірки з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення.
Водночас платник податків, який вважає порушеними порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має право захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки.
Встановлено, що 05.04.2022 відповідачем складено акт про відмову від підпису у направленні на проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 № 174/6/24-13-07-05/ НОМЕР_2 , з якого вбачається, що ФОП ОСОБА_1 від підписання направлень на проведення фактичної перевірки та про отримання копії наказу “Про проведення фактичної перевірки” від 05.04.2022 року № 321/п відмовилася та надання будь яких пояснень.
Також, 05.04.2022 відповідачем складено акт № 173/6/24-13-07-05 щодо відмови отримання копії наказу про проведення фактичної перевірки та ознайомлення з направленнями на проведення фактичної та щодо відмови у допуску до проведення фактичної перевірки.  Із змісту вказаного акту видно, що ФОП ОСОБА_1 не допускає посадових осіб ГУ ДПС у Чернівецькій області для проведення фактичної перевірки та відмовилась від отримання копії наказу №321-п від 05.04.2022 та підпису в направленнях від 05.04.2022 № 396, 397.
Тобто, позивач скористалася правом та відмовився як від підпису у направленні на проведення перевірки, так і від допуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення.
За змістом постанов Верховного Суду від 17 травня 2019 року (справа №823/2530/18), від 16 травня 2018 року (справа №826/15718/14), від 23 квітня 2020 року (справа №826/20146/15), від 24 січня 2019 року (справа №805/1941/17-а) від 21 січня 2021 року (справа №822/2357/16) відмова платника податків від підпису у направленні на перевірку не є тотожною відмові у допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки. При цьому норми ПК України не наділяють податковий орган правом на проведення фактичної перевірки у приміщенні контролюючого органу у разі відмови у допуску до проведення перевірки.
Таким чином, у зв`язку із відмовою позивача у допуску до проведення перевірки у відповідача були відсутні правові підстави для її проведення у приміщенні контролюючого органу. 
Колегія суддів зазначає, що наведене порушення процедури проведення перевірки нівелює її правові наслідки та свідчить про протиправність спірних рішень, прийнятих за висновками такої перевірки
Суд першої інстанції обґрунтовано відхилив посилання відповідача на приписи абзацу 5 п. 81.1 ст. 81 ПК України, відповідно до якого акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки, оскільки в цій справі позивач, окрім відмови від підпису у направленні на перевірку, також відмовився і у допуску посадових осіб контролюючого органу до перевірки, що оформлено відповідачем одним актом від 05.04.2022 № 173/6/24-13-07-05.
Складення акта відповідно до вимог пункту 81.2 статті 81 ПК України унеможливлює подальше проведення контролюючим органом перевірки. Водночас, приписи підпункту 94.2.3 пункту 94.2. статті 94 ПК України передбачають право для контролюючого органу застосувати арешт майна, якщо платник податків відмовляється від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 24 березня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.