Номер провадження: 22-ц/813/6503/23 
Справа № 947/39727/21
Головуючий у першій інстанції Куриленко О.М
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 947/39727/21
Номер апеляційного провадження: 22-ц/813/6503/23

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя – доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Власенко С.І.,

учасники справи: 
- позивач – ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
- відповідач – ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про незаконне утримання дітей та забезпечення повернення дітей до країни постійного проживання, за апеляційною скаргою адвоката Пінчук Вікторії В`ячеславівни, діючої від імені ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітніх дітей- ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на ухвалу Київського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Куриленко О.М. 17 травня 2023 року, про залишення позову без розгляду,

встановив:
2. Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить суд: 1) визнати незаконним утримання малолітніх дітей -  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на території України; 2) забезпечити повернення малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з України, з адреси реєстрації місця проживання матері - ОСОБА_4 до країни постійного проживання – Грузії, шляхом відібрання дітей та передання дітей батьку – ОСОБА_1 для повернення дітей до країни постійного проживання – Грузії за адресою - АДРЕСА_1 у його супроводі; 3) покласти витрати, пов`язані з поверненням дітей до країни Грузія на позивача; 4) допустити негайне виконання судового рішення в частині відібрання та повернення дітей до країни Грузії за адресою - АДРЕСА_1 (Т. 1, а. с. 1 - 10).
Ухвалою суду від 07.02.2022 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи у підготовчому судовому засіданні на 16.02.2022 року (Т. 1, а. с. 125).

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції, мотивування його висновків

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17 травня 2023 року залишено без розгляду вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 . 
Ухвала суду мотивована тим, що у судові засідання, призначені на 06.04.2023 року та 17.05.2023 року, позивач ОСОБА_1 не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи його представник повідомлявся належним чином, з клопотаннями про розгляд справи у його відсутність не звертався (Т. 2, а. с. 108 - 109).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Адвокат Пінчук Вікторія В`ячеславівна, діюча від імені ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції. Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржувана ухвала постановлена судом першої інстанції при невідповідності висновків, викладених у судовому рішенні, з порушенням норм процесуального права. 
Апелянт зазначає, що судом було залишено без розгляду позов на стадії підготовчого провадження.
Апелянт зазначає, що на судове засідання, призначене на 06.04.2023 року представником апелянта на електронну адресу суду надано клопотання про відкладення у зв`язку з перебуванням за межами міста. Судом було задоволено це клопотання та відкладено розгляд справи на – 17.05.2023 року.
НУ судове засідання, призначене на 17.05.2023 року, представник позивача не могла з`явитись у зв`язку із травмою, про що остання повідомила суд у своєму клопотанні про відкладення.
Помилковими є висновки суду про втрату апелянтом інтересу до розгляду справи.
Крім того, позивач по справі є громадянином Грузії, проживає у вказаній країні. Судові повістки про розгляд справи у встановленому ЦПК порядку на його адресу не надсилались. З огляду на вказане в матеріалах справи відсутні відомості про належне повідомлення позивача про розгляд справи (Т. 2, а. с. 45 - 47).

Узагальнені доводи відповідача в апеляційному суді

Адвокат Байло Євген Сергійович, діючий від імені ОСОБА_4 , у відзиві на апеляційну скаргу просить у її залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.
Представник відповідача посилається на те, що сторона позивача була повідомлена про розгляд справи належним чином. На останнє судове засідання, призначене на 17.05.2023 року, представник позивача подала клопотання про відкладення у зв`язку з травмою, однак доказів таких обставин не було надано на момент подання до суду відповідного клопотання.
Апелянт не виявив належної зацікавленості у розгляді вказаної справи, нехтуючи обов`язком за викликом суду приймати участь у судовому засіданні, що вказує на відсутність у позивача зацікавленості у вирішенні спору по суті (Т. 2, а. с. 147 - 149).

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.06.2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Пінчук Вікторії В`ячеславівни, діючої від імені ОСОБА_1 , дічого в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 15 червня 2023 року про залишення позову без розгляду (Т. 2, а. с. 138 - 138 зворотна сторона).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.06.2023 року закінчено підготовку справи до апеляційного розгляду. Призначено справу до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін в приміщенні Одеського апеляційного суду (Т. 2, а. с. 145).
17.08.2023 року від адвоката Байло Є.С., діючого від імені ОСОБА_4 , надійшов відзив на апеляційну скаргу (Т. 2, а. с. 147 - 149).
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 01.09.2023 року задоволено клопотання адвоката Пінчук Вікторії В`ячеславівни, діючої від імені ОСОБА_1 , про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Адвокат Пінчук В.В., діюча від імені ОСОБА_1 , в судовому засіданні в режимі відеоконференції просила апеляційну скаргу задовольнити. Ухвалу суду першої інстанції скасувати, справу направити для продовження розгляду. 
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, участі у відеоконференції на взяли. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. 
Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.
Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Таким чином, законодавець передбачив, що явка до апеляційного суду належним чином повідомленого учасника справи не є обов`язковою. Апеляційний суд може розглянути справу за відсутності її учасників. Апеляційний суд може відкласти розгляд справи у разі, коли причини неявки належним чином повідомленого учасника справи будуть визнані апеляційним судом поважними. Таким чином, з врахуванням конкретної ситуації по справі, вирішення питання про розгляд справи або відкладення розгляду справи віднесено до дискреційних повноважень апеляційного суду.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Верховний Суд у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 348/1116/16-ц зазначив, що якщо сторони чи їх представники не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, він може, не відкладаючи розгляду справи, вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні сторін чи представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні без їх участі за умови їх належного повідомлення про час і місце розгляду справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у якнайшвидшому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, відсутність клопотань про відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності її інших учасників.

3. Мотивувальна частина
Позиція апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга адвоката Пінчук Вікторії В`ячеславівни, діючої від імені ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , підлягає задоволенню.

Встановлені обставини по справі 

21.12.2021 року ОСОБА_1 , діючий в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувся до суду з вищевказаним позовом (Т. 1, а. с. 1 - 10).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2022 року відкрито провадження по справі. Призначено розгляд справи в підготовчому судовому засіданні на 16.02.2022 року (Т. 1, а. с. 125).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 26.07.2022 року провадження у справі було закрито (Т. 1, а. с. 176).
Постановою Одеського апеляційного суду від 15.12.2022 року скасовано ухвалу Київського районного суду м. Одеса від 26.07.2022 року про закриття провадження у справі. Справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду (Т. 1, а. с. 235 - 239).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 31.01.2023 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження суду. Призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 02.03.2023 року (Т. 2, а. с. 3 - 4).
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року вищевказану позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду (Т. 2, а. с. 108 - 109). 

Доводи, за якими суд апеляційної інстанції не погодився з висновками суду першої інстанції, та застосовані норми права та мотиви прийняття доводів, викладених в апеляційній скарзі 

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах вимог, заявлених у суді першої інстанції, доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.
З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності дворазового належного повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо у судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.
Колегія суддів звертає увагу, що справа неодноразово призначалась до розгляду, зокрема на 06.04.2023 та на 17.05.2023 року.
На вказані судові засідання адвокат позивача Пінчук В.В. була сповіщена належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки із зазначенням дати, часу та місце судового засідання та про отримання судової повістки в електронному вигляді (Т. 2, а. с. 70, 78).
06.04.2023 від представника позивача адвоката Пінчук В.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з перебуванням адвоката поза межами Одеського регіону (Т. 2, а. с. 73 - 74).
17.05.2023 року від представника позивача адвоката Пінчук В.В. надійшло клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з отриманням представником травми кінцівки (Т. 2, а. с. 80 – 81).
Отже, вищевказане свідчить про обізнаність позивача через його представника про дату, час і місце розгляду цієї справи, що підтверджується матеріалами справи та не спростовано учасниками справи.
Таким чином, позивачу було відомо про два останні судові засідання, однак до суду ні він, ні його адвокат, не з`явились і заяви про розгляд справи за їх відсутності не подали.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.05.2023 року позов ОСОБА_1 залишено без розгляду. 
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач повторно до судового засідання не з`явився без поважних причини, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Щодо доводів апелянта, про залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження, колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.
Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.
Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.
Таким чином, підготовче судове провадження - це стадія судового процесу, в якому рoзглядається предмет спору, позовні вимоги, заперечення на позовні вимоги, склад учасників судового процесу, вирішення відводів, характер спірних правовідносин та інших дій, які будуть слугувати для правильного і безперешкодного розгляду справи пo суті, іншими словами, це - важлива складова судочинства, що спрямована на створення умов для правильного, безперешкодного та своєчасного розгляду справи по суті.
Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.
Підготовче засідання є формою підготовчого провадження, яка полягає у вчиненні судом та учасниками судового процесу відповідних процесуальних дій.
Підготовче засідання проводиться судом із повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).
Частиною другою статті 198 ЦПК України передбачено, що суд відкладає підготовче засідання в межах визначеного цим Кодексом строку підготовчого провадження у випадках: 1) визначених частиною другою статті 223 цього Кодексу; 2) залучення до участі або вступу у справу третьої особи, заміни неналежного відповідача, залучення співвідповідача; 3) в інших випадках, коли питання, визначені частиною другою статті 197 цього Кодексу, не можуть бути розглянуті у підготовчому засіданні.
За змістом частин першої-другої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Виходячи зі змісту вказаних процесуальних норм, підготовче провадження має бути проведено протягом встановлених строків, а неявка належним чином повідомленого про дату та час підготовчого засідання позивача за загальним правилом не перешкоджає проведенню підготовчого засідання.
Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.
Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.
Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Колегія суддів наголошує, що при застосуванні тієї чи іншої норми процесуального права, суд повинен виходити із комплексного та ґрунтовного аналізу норм права загалом.
Цивільним процесуальним законом чітко розмежовано підготовче провадження із проведенням підготовчого засідання, його особливості, строки проведення (Глава 3 Розділу III "Позовне провадження") та розгляд справи по суті із проведенням судового засідання (Глава 3 вказаного розділу).
Стаття 223 ЦПК України, яка, зокрема, передбачає, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору, стосується розгляду справи по суті, у зв`язку з чим регулятивний вплив цієї статті не поширюється на випадок неявки позивача у підготовче засідання.
У постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (провадження № 61-14373св19) зроблено правовий висновок стосовно застосування положень пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України та зазначено, що аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.
Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19), від 18 січня 2021 року у справі № 760/22245/18 (провадження № 61-15715св19), від 20 січня 2021 року у справі № 569/5089/17 (провадження № 61-19799св19), від 10 лютого 2021 року у справі № 598/2250/19 (провадження № 61-19688св20).
Колегія суддів зазначає, що у вказаній справі закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті не відбулося, тобто розгляд справи перебував на стадії підготовчого провадження, тому на підставі вказаного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України у спірних правовідносинах.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначене та помилково вважав, про можливість залишення позову без розгляду на стадії підготовчого провадження. 

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги, з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції 

Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги адвоката Пінчук Вікторії В`ячеславівни, діючої від імені ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , є доведеними, а тому вона підлягає задоволенню.
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
При цьому, колегією суддів ураховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).
Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).
Відповідно до вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є   невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
За вищевикладених обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції (Київського районного суду м. Одеси).

3.4 Підстави, порядок та строк касаційного оскарження
Згідно з п. 16 ч. 1 ст. 353, п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції про залишення позову без розгляду після її перегляду в апеляційному порядку може бути оскаржена в касаційному порядку.
Підстави касаційного оскарження передбачені частиною 2 статті 389 ЦПК України.
Частиною першою статті 390 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції (ст. 391 ЦПК України).

4. Резолютивна частина
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

 
Апеляційну скаргу адвоката Пінчук Вікторії В`ячеславівни, діючої від імені ОСОБА_1 , діючого в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , - задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 17 травня 2023 року про залишення позову без розгляду – скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 про незаконне утримання дітей та забезпечення повернення дітей до країни постійного проживання - направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складений 12 вересня 2023 року.

Головуючий суддя:                                        А. П. Заїкін

Судді:                                                         О. В. Князюк
                                                                       
                                                               О. М. Таварткіладзе