УХВАЛА

03 серпня 2023 року
м. Київ
справа №280/3714/20
адміністративне провадження №К/990/26827/23
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Ханової Р. Ф., 
суддів - Бившевої Л. І., Пасічник С.С., 
розглянувши матеріали касаційної скарги  Головного управління ДПС у Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року 
та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року 
у справі №280/3714/20 
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

1 серпня 2023 року Верховного Суду вчетверте надійшла касаційна скарга Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 02 червня 2022 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2023 року у справі №280/3714/20, предметом спору у якій є визнання протиправним та скасування: податкове повідомлення-рішення №0006023305 від 6 квітня 2020 року форми «Р», винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким нараховано податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 444384,29 гривень  тому числі податок 296256,19 гривень штраф 148128,10 гривень;  податкове повідомлення-рішення №0006033305 від 6 квітня 2020 року форми «Р», винесене ГУ ДПС у Запорізькій області яким нараховано податкові зобов`язання з військового збору в сумі 38891,94 гривень в  тому числі податок 25927,96 гривень штраф 12963,98 гривень; податкове повідомлення-рішення №0006043305 від 6 квітня 2020 року форми «Р», винесене ГУ ДПС у Запорізькій області, яким нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 467983,50 гривень в  тому числі податок 311989,00 гривень штраф 155994,50 гривень; вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-  від 6 квітня 2020 року винесену ГУ ДПС у Запорізькій області, якою ФОП  ОСОБА_1 визначено заборгованість зі сплати єдиного внеску, штрафів, пені в сумі 226106,78 гривень; рішення №0006063305 від 6 квітня 2020 року про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нараховано єдиного внеску винесене ГУ ДФС у Запорізькій області, яким до ФОП  ОСОБА_1 застосовано штраф в розмірі 36103,07 гривень.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону - Кодексу адміністративного судочинства України, Суд дійшов висновку про залишення її без руху з огляду на наступне.

Пунктом 2 частини другої статті 330 КАС України встановлено, що у касаційній скарзі зазначається підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У касаційній скарзі, скаржник, як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, але обов`язкових умов передбачених для оскарження судових рішень в касаційному порядку на цій підставі скаржник не наводить.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу контролюючого органу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанцій у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Статтею 329 КАС України визначено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частиною другою зазначеної статті визначено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції прийнята 31 січня 2023 року, в той час як касаційна скарга подана 1 серпня   2023 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження. 

Разом із цим, скаржник просить суд поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на подання касаційної скарги у найкоротший строк після винесення ухвали про повернення касаційної скарги. 

Суд звертає увагу податкового органу на те, що відповідно до частини другої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналіз положень статей 5, 13, 328, 329 КАС України дозволяє дійти висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановлений вказаним кодексом строк.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Підстави пропуску строку касаційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання касаційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в касаційному порядку у строк встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Згідно з частиною третьою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави вказані нею у заяві визнані неповажними. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, касаційну скаргу необхідно залишити без руху, встановивши строк, протягом якого скаржник має усунути виявлені недоліки, шляхом приведення тексту касаційної скарги у відповідність до норм законодавства із належним обґрунтуванням підстав для касаційного оскарження, надання до суду обґрунтованого клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 січня 2022 року  та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 5 грудня 2022 року  у справі № 200/11049/21 -залишити без руху, надавши скаржнику строк тривалістю десять днів для усунення виявлених недоліків касаційної скарги з моменту отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 

Після усунення недоліків касаційної скарги у строк, встановлений судом, вона вважатиметься поданою у день первинного її подання до суду.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що у разі невиконанні вимог цієї ухвали, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено або касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді                                                                                Р. Ф. Ханова

                                                                                Л. І. Бившева 

                                                                                С.С. Пасічник